2;]6 



jest, aspoň v severních Čechách, v blízkosti velikých pánví hnědo- 

 uhelných, palivem nejlacinějším, a proto též buď samo, neb ve 

 směsi s uhlím kamenným, v domácnosti i pr&myslu nejvíce uží- 

 vaným. Rašelina má význam paliva jen v místech výroby, ale 

 svým velikým objemem a nepříjemným zápachem, jejž hoříc vy- 

 dává, jest topivo docela nesalonní. 



Využití tepla záleží též na ploše, která bezprostředně jest 

 zahřívána. To jest předností oblíbených nyní kachlových kamen, 

 že horké plyny prostupují dosti dlouhou klikatou cestou mezi pře- 

 pážkami a sdělují tak teplotu ploše dvou až čtyř čtverečných 

 metrů; jiná přednost jejich před malými železnými kamny jest, 

 že znenáhla jen chladnou a více zahřívají okolní vzduch prouděním, 

 než vyzařují tepla prudkým, ale v účincích pomíjejícím sáláním. 

 Proudění vzduchu, jež jest jediným správným způsobem zahřívání, 

 se sesiluje t. zv. pláštěm, kovovou stěnou, jež obkličuje kamna a 

 dole poskytuje přístup chladnému vzduchu k nim, chráníc zá- 

 roveň před sálavým teplem; téhož lze téměř docíliti obyčejnou 

 dole otevřenou » španělskou stěnou*. 



Velmi nutno jest místnost před topením dobře větrati; i kdyby 

 přístup plynům hořením vznikajícím byl naprosto zamezen ícož 

 jest skoro nemožno), zmenšuje se zahřátím poměrné množství par 

 ve vzduchu, a nepříjemné účinky příliš suchého vzduchu na ústroje 

 dýchací jeví se značně; velmi obyčejný jest ten zjev ve veřejných 

 budovách, jež se vytápějí vzduchem: v podzemní místnosti se za- 

 hřívá vzduch velmi silně, a rozvádí se pak po celé budově. Tento 

 systém, ač ve velkém velmi výhodný a nad jiné čistotný, nehodí 

 se však hlavně z příčin ekonomických pro soukromé domácnosti. 

 Jiný systém, který by přivedl značnou úsporu paliva a pro zdrr- 

 votní poměry velikých měst měl by veliké přednosti, jest spalo- 

 vání kouře; bohužel však technické provedení jest dosud tak ná- 

 kladné, že sotva průmyslové velkozávody, kde jednoprocentní 

 úspora materiálu jest již značným ziskem, ho zavésti mohou; leč 

 při rychlém postupu techniky snad již v desíti letech i o uvedení 

 jeho do soukromých domů vážně bude možno uvažovati. 



Ku konci několik slov o palivech tekutých a plynných. Hoř- 

 lavých kapalin a plynů užíváme hlavně jako svítiv; složení hrubé 

 jest celkem podobno složení uhlí a dříví, vždy obsahují uhlík a 

 vodík. Toliko líhu se užívá u nás ve větší míře jako paliva, a 

 opět, poněvadž jen asi BOVo uhlíku má, dává plamen nesviti vý. 

 Ve velikých obvodech petrolejových, hlavně v Severní Americe, 

 topí se plynem, který přirozeně v blízkosti pramenů petrolejových 

 ze země vystupuje; jinde k témuž účelu užívají nafty, t. j. řídkého, 

 málo svítivého petroleje přirozeného, aneb nejtěkavějších částí 

 získaných při raffinování petroleje. Petrolej sám pro příhš čadivý 

 plamen méně je vhodný. Svítiplyn, vznikající prudkým zahříváním 



