26 Mindeskrift for J. Steenstrup. XXII. 



Nørre Rødklit, Sønder Rødklit og Tambjerge (Holmsland, Gammel Sogn og By). 



Fiskeriet angaaende saa bruger en Del af disse Beboere undertiden nogen Fiskeri med Kroge 

 paa Havet, naar godt Vejrlig er. Deres Baade bestaar af 4 Aarer og ingen Sejl. Bjerger samme Baade 

 med stor Besværlighed af Havfaldet, hver Gang de og udgaar. 



Fuglbjerg. Stadil Sogn. 



beretter at have ingen Generalfiskeri i det store Hav uden undertiden kan de med 



Kroge fange nogle faa Torsk og Hvilling. 



Det fremgaar af de her gengivne Oplysninger, at Beboerne omkring Ringkøbing 

 og Stadil Fjorde ikke har udnyttet Fiskebestanden i disse Fjorde eller i Vesterhavet 

 i nogen høj Grad i Slutningen af det 17de Aarhundrede ^). Dog maa det her be- 

 mærkes, at Beboerne utvivlsomt ved deres Beretninger (til Landmaaleren) over Fiske- 

 riet har reduceret dette en hel Del, da de kunde risikere, det blev skyldsat. 



Af de citerede Beretninger faar man Indtryk af, at Fiskeriet i Stadil Fjord har 

 været af vel saa stor Betydning som Fiskeriet i Ringkøbing Fjord, naar man ser bort fra 

 Laxe- og Ørred-Fiskerierne i Skernaa-Deltaet ^). Overraskende ved disse Beretninger om 

 Fiskeriet i Stadil Fjord er Meddelelsen om Sildefangsten og Skrubbefangsten. Disse 

 Fiske, navnlig Skrubben, har dengang hørt til de i økonomisk Hen- 

 seende vigtigste Arter i Stadil Fjord, men dette Forhold var ganske forrykket 

 allerede førend Midten af det 19de Aarhundrede. I *Brakvandsperioden« fra 1845 til 

 1910 viste der sig kun sjældent Sild i Stadil Fjord, og ornend der til Stadighed 

 fandtes Skrubber, var disse dog saa smaa og faatallige, at de ingen betydningsfuld 

 Rolle spillede ved Fiskeriet. De vigtige Fiskearter i Stadil Fjord i Brakvands- 

 perioden var Aal, Hælt, Ørred, Aborre og Gedde. 



En Bekræftelse af, at Silden i tidligere Tid har spillet en Rolle ved Fiskeriet i 

 Stadil Fjord, findes i en Tradition, der gengives af Krøyek i hans Beskrivelse af 

 Fiskerierne ved Nymindegab fra 1843. 



^) De fleste har aabenbart drevet Fiskeriet rent lejlighedsvis. Har der overhovedet været 

 nogen, der har haft Fiskeriet til Hovednæringsvej, kan det næppe have været flere end Besætningen 

 til de 4 Havbaade paa Holmsland KUt og de to i Lønne Sogn. Da det udtrykkelig bemærkes, at 

 Havfiskeriet kun dreves, naar Vejret var godt, er det sandsynligt, at selv disse Folk ikke har haft 

 Fiskeriet som eneste Erhverv. (Jævnfør Joh. Steenstrup : Nogle Træk af Fiskerbefolk- 

 ningens Historie. Historisk Tidsskrift VII. R. 6. Bd. Kjøbenhavn 1906—1906). I det 18de Aar- 

 hundrede og Begyndelsen af det 19de Aarhundrede udvikledes Havfiskeriet fra Holmslands Klit og 

 Nymindegab stærkt. Hald angiver (1833), at der paa Holmsland KUt fandtes 15 Havbaade med 

 118 Mands Besætning, og at der desuden fra Nymindegab dreves Havfiskeri med nogle og tyve store 

 Havbaade. I sidste Halvdel af det 19de Aarhundrede, da Besejlingsforholdene ved Nymindegab 

 blev vanskelige, og da Kutterfiskeriet begyndte at opblomstre fra Esbjerg, gik Fiskeriet fra Ny- 

 mindegab atter tilbage. 



■'') I Skernaa-Deltaet har der rimeligvis fra meget gammel Tid været drevet et indbringende 

 Laxe- og Ørred-Fiskeri. I et Gavebrev fra ca. 1107 skænkede Kong Niels St. Knuds Kirke i Odense 

 den sjette Del af Fiskeriet af hans Fædrenearv i Løneburg. Mourier, der meddeler dette (efter Dipl. 

 Arn. Magn. I p. 243), antager, at »Løneburg« er Lønborg ved Skernaaens Udløb i Ringkøbing Fjord. 

 (Forsøg til en Oversigt over de Fiskeriet i Danmark vedrørende ældre og nyere Lovregler. Tidsskrift 

 for Fiskeri, 2den Aarg. Kjøbenhavn 1868 p. 160). 



