38 Mindeskrift for J. Steenstrup. XXII. 



Haand i Haand med Forandringerne i Fjordvandets Saltholdighed. Ved disse 

 Undersøgelser indvandtes der ogsaa Kendskab til Faunaen i Fjorden før Hvide 

 Sande Kanalens Aabning (d. 3. Marts 1910), idet nogle af de stillesiddende og 

 langsomt vandrende Dyr havde en saadan Størrelse, at det kunde skønnes, at de 

 havde været til Stede i Fjorden før Kanalens Aabning. 



Af Redskaber anvendtes ved denne LejHghed : 

 Finmasket Skovltravl, Yngeltravl af Stramin, Bundskraber, Reje- 

 hov og Planktonpose; tillige iagttoges, hvad der fangedes i de almindelige 

 Fiskeredskaber i Fjorden. 



For disse Undersøgelser skal der nærmere gøres Rede i et senere Kapitel ligesom 

 for tilsvarende Undersøgelser i Aarene 1911 — 1913. Kun Fangsten af de Bund-In- 

 vertebrater, der kan skønnes at være Levninger fra Brakvandsperiodens Tid, skal nær- 

 mere omtales her. 



2. Faunaens almindelige Karaktor i Fjorden i Brakvandsperioden. 



Faunaen i Ringkøbing Fjord var i Brakvandsperioden meget fattig paa stille- 

 siddende og krybende Bunddyr og paa fastsiddende Dyrearter, noget 

 mindre fattig paa svømmende Bunddyr og forholdsvis rig paa hurtigt svøm- 

 mende Dyr og paa Planktonformer. Forklaringen hertil maa søges i flere 

 forskellige Forhold, men dog fortrinsvis i de stærke Vekslinger i Fjord- 

 vandets Saltholdighed. For de hurtigt svømmende Dyr var disse Vekslinger 

 ikke saa ødelæggende som for de fastsiddende Dyr og Bunddyr med langsomme Be- 

 vægelser. Hine kunde ved Vandringer for en Del unddrage sig disse Vekslinger, hvad 

 disse ikke formaaede. Og selv om der af Planktonorganismerne gik en Mængde 

 til Grunde ved Vekslingerne i Vandets Saltholdighed, kom der jævnlig en frisk For- 

 syning til Fjorden, dels fra de tilstødende Aaer, dels fra Havet. 



I nogen Grad kan Fjordens Fattigdom paa visse Dyregrupper ogsaa føres tilbage 

 til dens ringe Dybde. I en lavvandet Fjord er Livsbetingelserne mindre forskellig- 

 artede end i en dyb Fjord, og Faunaen bliver i Overensstemmelse dermed fattigere 

 paa Arter. 



At en Mængde Dyr i Fjorden dræbtes dels ved det udstrømmende Ferskvand 

 dels ved det indstrømmende Saltvand, kan ikke betvivles. Dr. Th. Mortensen (1900) 

 nævner Eksempler, der peger hen paa, at det ferske Vand har virket dræbende paa 

 Saltvandsdyr. Han fandt i 1908 i Nymindestrømmen efter indgaaende Strøm talrige 

 Snegle- og Muslingelarver i Planktonet, men af to Muslinge- Arter, han dengang iagttog 

 i Nymindestrømmen : Mytilus edulis og Mya arenaria, fandtes voksne Individer slet 

 ikke. Han sluttede deraf, at Individerne dræbtes af det ferske Vand fra Fjorden, 

 inden de naaede Kønsmodenheden. Fremdeles fandt Dr. Mortensen efter stærk 



