A. C, Johansen: Om Forandringer i Ringkøbing Fjords Fauna. 119 



c. Almindelig Oversigt over de vigtigste Forandringer i Fjordens Dyreliv fra Foraaret 

 1910 til Sommeren 1913. (Fiske og Bundinvertebrater). 



Paa et hvilket som helst Sted, hvor man (i 1912 — 1913) betragter Dyrelivet i 

 Ringkøbing Fjord, faar man straks Indtryk af den mægtige Forandring, Faunaen er 

 undergaaet siden Hvide Sande Kanalens Aabning. Ferskvandsdyr er uddøde eller 

 fortrængte, Saltvandsdyr er indvandrede i Massevis, og Resultatet er blevet, at 

 Dyrelivet i Fjorden taget som Helhed er blevet langt rigere end tidligere. Alle 

 egenthge Ferskvandsfisk er uddøde eller har trukket sig bort fra selve Fjorden, 

 medens en Række Saltvandsfisk som Rødspætte, Pighvarre, Slethvarre, Tunge, Torsk, 

 Hvilling, Stenbider, Tangspræl, Tangsnarre og flere Naalefisk er indvandrede. I Løbet 

 af de to — tre Aar er Fjorden bleven en udpræget Opvækstplads for unge Rød- 

 spætter, der i 1912 findes i Fjorden i MilUonvis.^) Før Hvide Sande Kanalens 

 Aabning fandtes Rødspætten kun som en meget sjælden Gæst i selve Fjorden. 



Breddens og Grundenes Fauna har undergaaet en gennemgribende For- 

 andring. Insekt faunaen, der navnlig havde sit Hjem rundt omkring ved Fjord- 

 bredden, er nu bleven saa reduceret, at der ikke synes at være andre Former 

 tilbage end nogle Larver af Fluer og Myg. Vandkalve og Hydrophiler, Phryganidæ- 

 Larver og Vandtæger er forsvundne. 



De Ferskvandssnegle, der levede ved Fjordbredden, er totalt forsvundne. I 

 deres Sted er den almindelige Strandsnegl kommen ind i Fjorden, ogPaludestrina- 

 Formerne har fra de sydlige Dele af Fjorden og Nymindestrømmen bredt sig ud til 

 de nordlige og østlige Fjordbredder. 



Vaderne, eller de lave, sHkklædte Grunde omkring Tipperhalvøen, har delvis 

 faaet ny Befolkning, Paludestrina stagnalis var. ventrosa, Corophium grossipes og 

 Nereis diversicolor hører endnu til Karakterdyrene, men flere større Dyreformer er 

 nu rykkede ind og fordrer Plads, saaledes bl. a. Blaamuslingen (se Fig. 26 

 S. 109), Sandormen (se Fig. 27 S. 113), den almindelige Sandmusling (se Fig. 

 28 — 29 S. 120) og den almindelige Hjertemusling (Cardium edule). 



Corophium grossipes har rimeligvis været talrigere i Brakvandsperioden, end den 

 er i Øjeblikket. Det er saaledes et karakteristisk Træk, at ved de kvantitative Under- 

 søgelser omkring Tipperhalvøen i Maj 1913 fangedes der mange Gange flere Individer 

 pr. 0.1 m2 paa det Sted, hvor Vandet var ferskest (i Gjødelen) end paa nogen 

 af de andre Lokaliteter. (Se Side 110—112). 



Faunaen paa Skraaningerne og i Dybet har undergaaet ligesaa store For- 

 andringer som Faunaen paa Grundene og ved Bredden. 



^) A. G. Johansen: Gontributions to the Biology of the Plaice. VI. København 1913. 



