c. Wesenberg-Lund: Bidrag til nogle Myggeslægters Biologi. 7 



nogle Arter kan være lige saa langt som hele Skaalen; forneden løber Skaalen ud i tre 

 Hudflige, en midterste stærkt kitiniseret og to koniske, hyaline Sideflige, hver endende 

 i et Haar. Haaret paa de to sidstnævnte er forstøttet af ejendommelige Chitinbøjer, 

 der taber sig ned i underliggende Chitinflader. Mellem de tre nedre Flige udgaar tre 

 stærke Haar, Midt paa Respirationskaalen findes to skjoldformede Klapper, der vist- 

 nok maa kunne aabnes og lukkes. Paa dræbte Larver er de altid lukkede, under dem 

 skimtes to runde Legemer, Spiraklerne. Undersøger man dernæst M ochlony x-Ldirven, ser 

 man til sin Forbavselse, at hele dette Apparat mangler. I Spidsen af Aanderøret ses 

 ikke det ringeste til de 5 Hudfolder. Aanderørets Spids er nærmest en Cirkel, og paa 

 dens Flade findes kun smaa lysbrydende Punkter, der hver bærer et ganske kort Haar. 

 Forneden ligger de to Spirakler. 



Som man ser, er Forskellen mellem Bygningen af de to Respirationsskaale meget 

 betydelig og nøje i Overensstemmelse med de forskellige fysiske Principper, de to Larver 

 under deres Respirationsstilling tager i Brug. Mochlonyx-LaLTven fører heller ikke nogen 

 Luftblære med sig paa Respirationsskaalen, naar den gaar ned ; men man maa formode, 

 at den, naar den søger op til Vandspejlet, faar Overfladehinden til at briste ved at sende 

 Luft ud gennem Spiraklerne. Dette har jeg dog ikke kunnet direkte iagttage. De 

 6 smaa Haar paa Aanderørets Endeflade er rimeligvis Sansehaar, der melder Dyret, 

 naar Overfladen er naaet; som Ophængningshaar kan de næppe anvendes. 



Corethra-LdiTven er den, der i Udviklingsrækken Anopheles, Culex, Mochlonyx, Corethra 

 er naaet videst (se senere), den har helt emanciperet sig fra Overfladen. De her fremhæ- 

 vede Forhold er for disse Larvers Vedkommende næppe tidligere udredede; mærkeligt 

 er det at se, at to hinanden saa nærstaaende Slægter som Culex og Mochlonyx for at ind- 

 tage deres Respirationsstilling i Overfladen anvender helt forskellige fysiske Principper; 

 den ene Overfladehindens Sammenhængskraft {„phenomenes capillaires" Brocher, the 

 surface film Miall), den anden hydrostatiske Principper. 



Overalt indenfor Vandinsekterne, hvor man har med Former at gøre, der skal til 

 Overfladen for at aande, og som ikke er støttede til noget Underlag (Bund, Vand- 

 planter), vil man finde, at de under Gennemluftningen af Tracheesystemet enten 

 hænger ned fra Overfladen eller er hydrostatisk støttede op imod denne. De 

 førstnævnte, der er underkompenserede, er udstyrede med Haardannelser, som er 

 vandskyende, som slaar sig ned paa Vandoverfladen og buer denne skaalformet ned 

 ad. (De fleste Culic idelarver, Stratiomys-LdLVYer). De sidstnævnte, der er overkom- 

 penserede, er ligeledes udstyrede med Haardannelser, men disse er ikke vandskyende, 

 de bryder ikke Vandhinden, men øger de Understøttelsesflader, hvormed Legemet 

 under Gennemluftningen af Tracheesystemet hydrostatisk forstøttes op imod Vand- 

 hinden. Er de kun svagt overkompenserede, er Haardannelserne svage (de haarklædte 

 Gerci hos Vandkalvelarverne) ; er de stærkt overkompenserede, er Haarbræmmeme 



