Kai L. Henriksen: Den senglaciale og alluviale Insektfauna. 41 



sikkert maa betragtes som mere tilfældige Gæster, der er kommet længere borte fra (Sand- 

 bjerg-Egnen vel); det er saadanne Former som Cicindela campestris, Carabus glabralus, 

 Silpha carinata, Geotrupes vernalis, Melolontha hippocastani. 



Hvad nu Overensstemmelsen med Mosens Fysiognomi angaar, da karakteriseres det 

 nederste Lag i Serien (Allerød-Mulden) ved de mange Fluepupper tydeligt som en Land- 

 dannelse; Muscidepupper finder man i humusrig Jord. De 2 Billeformer, der er taget 

 i samme Lag, er ogsaa begge Landformer (en Løbebille og en Snudebille). 



Det næste Stadium i Mosens Udvikling, den aabne Sø, paa hvis Bund først Allerød- 

 Gytjen, derpaa det Øvre Dryasler, og sidst den alluviale Gytje er aflejret, har som karak- 

 teristiske Vanddyr, der ikke findes udenfor Vand: Dytiscus-hdiTveT^), Hydrophil- 

 Larven, Phrygané-haLTyerne og Corixa Sahlbergi^). Karakteristisk er det ogsaa, at 

 Naucoris-LdiTven er fundet her i Gytjen, medens Naucoris Imago, der kan færdes uden- 

 for Vandet, og som f. Ex. overvintrer i Mos o. 1. udenfor Vandet, er fundet midt i Tørven. 

 Blandt Vandkalve- og Vandkær- Imagines er Forholdet det, at de store og mellemstore 

 Former findes i mere plantefattige, aabne Bassiner end Smaaformerne, der holder til 

 paa vegetationsrige Steder. Naturligvis bevirker især Vandkalvenes megen Færden 

 udenfor Vand — deres natlige Flyven om mellem Vandhullerne — , at Forholdet ikke 

 altid fremtræder lige klart ; men ser man efter i Listen pag. 6 — 9 over deres Optræden i 

 Femsølyng, vil man tydeligt erkende, at Forholdet er det samme ogsaa her: Smaafor- 

 merne, Hydroporerne, findes højst oppe i Tørven, de større Former dybere nede i Tørven 

 og i Gytjen,- Man kan ligeledes henlede Opmærksomheden paa Arterne af Slægten Do- 

 nacia, der er fundet i Gytjen samt i det nederste af Tørven, i Overensstemmelse med 

 Larvens Forekomst paa mudret Bund (paa Nymphæa, Phragmites m. m.), medens den 

 nærstaaende Plateumaris ■ — bortset fra et enkelt tvivlsomt Fund i Gytjen — først op- 

 træder i Tørven, i Overensstemmelse med Larvens Forekomst paa noget tørrere Steder, 

 Enge o. 1., hvor Græs, Mos osv. danner et Tæppe hen over den vaade Jord, hvori Næ- 

 ringsplanten voxer. 



I de nederste ca. 100 cm af Tørven viser de mange Vandkalve og Hydrophiler, at 

 Mosen endnu er meget vaad. Hængesækken er efterhaanden voxet hen over mere og mere 

 af Søen, og Lag paa Lag af Sphagnum-Scheuchzeriatæppets Underside synker til Bunds og 

 dækker de Insektrester, der fra det endnu aabne Parti i Mosens Midte er kommet ind under 

 Hængesækken ; det er derfor Vanddyrene, der yder det største Kontingent til den neder- 

 ste Del af Tørven. I den sidste Del af Tørvens Dannelsestid er Sphagnumtæppet over 

 Søen blevet fuldstændigt, der er ikke mere Livsbetingelser for Vandkalve og Vandkær, 

 de er derfor omtrent alle forsvundne. De Rester, Tørven nu indeholder, er især Land- 



') Der er dog ogsaa fundet Dytisk-Larve Rester i Tørven; alle Skieriterne her er imidlertid 

 halve, hvilket sikkert betyder, at de stammer fra en Forpupning, der jo finder Sted udenfor Van- 

 det, om end i Nærheden af dette. 



-) Nederst i Gytjen (-r- 60— -r- 80 cm) er ligeledes fundet en Mængde Oligochæt- Kokoner. 



