ÖLANDSRESAN 21 



Mässingsbruket besökte vi därnäst, men som 

 det intet var i gång, lämnade vi det strax. 



Klädesmanufakturen visade oss kommissarien 

 Urlander; vi sågo ullen spinnas, väfvas till kläde, 

 kardas med kardor (dipsacus). Vi fägnade oss här- 

 vid att svenske män fingo gå i svenska kläder, 

 och så många torftiga födas af sina händers verk. 

 Vi förtröto att kardor eller tistelhufvuden skulle ifrån 

 andra länder hämtas, som dock så lätt växa uti våra 

 täppor, att de, där de en gång inkomma, sedermera så 

 sig själfva. Vi veta väl, att dessa kultiverade blifva 

 mildare och mjukare, alltså ock mindre tjänliga än 

 de vildt växande, men råd häremot vore, att så dem 

 i hård, dock fet jordmån på ett öppet och för hård 

 blåst utställdt rum. Blått färgades med skjälagräs, 

 (serratula), som kostar 5 å 6 dal. lisp., fast hon 

 växer vild kring Uppsala, Stockholm, Östergötland, 

 Öland och Skåne. Gult färgas med vadd (luteola), 

 som köptes äfvenså utifrån, fa-st hon kring Lund växer 

 på alla vallar som ett ogräs; tyckes alltså där böra 

 kultiveras, hvarest hon lättast fortkommer. Svart 

 färgades med vitriol och mjölonris, hvilket senare 

 brukas i stället för utländsk smack (sumach eller 

 rhus). 



Tobaksspinneriet besökte vi eftermiddagen, där 

 vi sågo många små barn förtjäna sig födan: en 

 del voro bussmakare, ihopläggandes smala tobaks- 

 remsor, de där insupit en tobakssås, hvars komposi- 

 tion var här ett arean um; andra bredde ut bladen; 

 andra voro puppenraakare, vridandes bladen omkring 

 bussarna till några kvarters längd; andra togo stjäl- 

 karna ur bladen; andra spunno, läggandes bladen 

 omkring puppenmakarnas stycken, spinnandes to- 

 baken till skepnad af ett tåg; andra gjorde rullar; 

 andra pressade; andra karfvade tobak till kardus. 

 Vid tobakspressen var märkvärdigt att se styrkan 

 af en snäckeskruf. 



