22 CARL VON LINNÉ 



Floden, som gick tvärs igenom staden, slingrade 

 sig så inom staden som utom i krok, som en häst- 

 sko; öfver henne lågo fyra broar in uti själfva sta- 

 den och några fartyg. Laxfisket var anlagdt inuti 

 staden. I floden fanns sutare, nejonögon, vimbor, id, 

 och sällan stör. I henne fiskades helt lätt och artigt 

 med små båtar och tvenne karlar, af hvilka en 

 satt för årorna, den andra stod jämte stjTet med 

 en lång håf, som var tvär åt botten, hvilken, då 

 han ofta drogs upp, fäguade med fisk. Ja, i somliga 

 båtar stod en enda karl med håfven, och ingen vid 

 årorna, utan gick båten med strömmen, till dess 

 karlen lämnade håfven, och rodde tillbaka att för- 

 nya sitt arbete. I denna floden jämte mässings- 

 bruket såg man några holmar i starkaste forsen, 

 dit ingen komma kunde, på dem stodo några pilträd, 

 i hvilka voro byggda nästen lika skat- eller kråkbon. 

 Fåglarna sades se ut som kråkor, men mindre, med 

 röda näbbar och fötter, och nästan kråklikt läte, 

 de voro borta hela dagen att föda sig, men om nät- 

 terna hemma. Folket kände dem inte till namnet, ty 

 de hade först hitkommit för 4 å 5 år sedan, och 

 nu förökt sig; aldrig kunde någon eftertanke finna 

 säkrare rum uti en öppen stad, än dessa fåglar här 

 utvalt, helst de äro aves migratorise, och alltså en- 

 dast bo här om sommaren. Bergmästaren Stocken- 

 ström lofvade sig skola skjuta en och den skicka 

 till vetenskapsakademien, att fågeln där af oss måtte 

 undersökas (lofven hölls och befanns fågeln vara en 

 råka). (Se den 3 och 5 juni.) 



Trädgårdarna stodo fulla af tobaksplantor och 

 fritillaria, auricula samt portulaca, som blomstrade, 

 ibland hvilka den sista hade en fyrklufven stift. 



Staden var stor, husen vackra, med breda gator, 

 tre kyrkor, fyra torg, många trädgårdar och två 

 borgmästare. Natten förhindrade oss att bese flera 

 fabriker och märkvärdigheter i denna stora och täcka 

 stad. 



