ÖLANDSRESAN 28 



Maj 20. 



Om morgonen reste vi ifrån Norrköping i mulet 

 väder, men solen klarnade upp kl. 8 med en ganska 

 het dag, som plågade oss på vägarna med mycket 

 damm. 



Vägarna voro här i Östergötland sköna, på bägge 

 sidor planterade med pilar, som kommo fort i sidländ 

 jordmån, ty borde i det stället, där torr mark vore, 

 sälg planteras, som äfven är en salix och har samma 

 växt. Vi märkte hela dagen på dessa pilar, att alla 

 voro hannar och inga honor, hvaraf kommer att ingen 

 frukt växer på träd, som orenar vägarna med sina 

 ullika julis. Vore här myckenhet af bi, skulle de 

 säkert först på våren hafva med dessa blomster ett 

 behagligt arbete. Denna pilen var vid lederna bräck- 

 lig, så att när man böjde på dess kvistar, som eljest 

 voro bleka och sega, sprungo de af vid årsdelning- 

 arna. Bladen voro lancettlika, spetsiga, sågade, släta, 

 ofvan glänsande, inunder med tunna hår beströdda. 

 Blommorna hade tvenne strängar och knappar med 

 en gul honungskörtel samt blekt och något hårigt 

 blomfoder. 



På några ställen, dock sällan, fanns ibland pilen 

 ett annat slag af salix, som kallas jolster (salix flo- 

 ribus tetrandris); hon var mindre, bladen mer ägg- 

 lika, mer glänsande, finare sågade, mer släta, intet 

 håriga; kvistarna röda och ingalunda bräckliga; af 

 denna stod både hane och hona. På en af dessa 

 fanns rosa salicina nyss utvuxen, af hvilken man 

 klart se kunde, det Rajus orätt hållit före^^ att 

 dessa rosor af maskar förorsakats; det var ögon- 

 skenligt, att denna blomma var intet annat än en 

 plenitudo eller fylld blomma, där blomhölstren i han- 

 blommorna utvuxit till en ofantlig storlek, sedan 

 ståndarna eller stamina blifvit utslutna, hvaraf ock 

 dessa blad voro nedantill ihopböjda. 



