40 CARL VON LINNft 



sta och rakaste timmerstockar och mastträd, de där 

 aldrig sådana varda, om tallen, medan hon ännu är 

 ung, får på sidan utslå sina frodiga grenar. 



Skogseld hade hela kvarts milen jämte vägen 

 uppbränt skogen, förrän vi kommo fram till Ville- 

 köl, förorsakad af svedjebrännande. 



Blomstren i dag voro ask, mjölonris, skvattram, 

 veronica fcemina, trientalis, hottonia, 



Mjölonris växte i det allra magraste grus, där 

 ingen annan växt sig föda kunde och, det märk- 

 värdigt är, här långt frodigare än i bättre 

 jordmån. 



Idegran (taxus) sades växa i Kongahärad vid 

 Lindfors bruk uti Ryds socken; där folket koka 

 henne med vatten och tvätta sig för skabb. Sedan 

 vi kommit in i Kalmar län blef landtmånen långt 

 mildare, slätare och behagligare. Bokskog sågs på 

 ett ställe i dag. 



En och en kvarts mil till Bergsryd. 



En och en kvarts mil till Hårby. 



En och en kvarts mil till Kalmar, dit vi anlände 

 kl. 6 om morgonen, sedan vi rest hela natten. 



Maj 28. 



Kalmar stad sågs utanpå helt präktig med slott, 

 batterier, grafvar, skansar och flera dylika fästnings- 

 verk; belägenheten vid hafvet, den täcka kyrkan och 

 några stenhus gjorde honom behaglig. I staden var 

 intet vatten att tillgå, fast brunnar voro mest i hvar 

 korsgata, men alla med salt vatten fulla; sades att 

 allenast på slottet skulle vara en brunn med sött 

 vatten. Hafvet gaf luft från stranden in i staden 

 utaf tången, som kastas upp till landet. Vallarna 

 voro gula, ty stenarna voro öfverdragna med li- 

 chene fulvo sinibus dsedaleis laciniato. Kyrkan stod 

 midt i staden, byggd i kors med fyrkantigt hörn i 



