50 CARL VON LINNÉ 



Björnhofda tillhörigt; denna trakten var skön af löfj 

 träd, besynnerligen af lind och hassel; här funnos de' 

 allra sällsammaste växter, som förut i Sverige varit 

 ohörda, och hvilka att åskåda jag reste 1738 ifrån ' 

 Paris till Fontaineblau, där jag dem såg en gång 

 utan att någonsin tänka få dem mera betrakta.*) 



Fläder och oxel växte helt vildt och öfver- 

 flödigt i skogarna, att apotekarna ej behöfde för- > 

 slcrifva flädersaft ifrån Tyskland. 



Vinterrågen knappt alnslång stad i ax; kornet 

 var härligt. 



En kvarts mil förrän man kom till Isgärde låg , 

 Glömminge kyrka på vänstra handen. 



Lundarna såga allestädes ut som trädgårdar på 

 Karlberg. 



Efter en och en kvarts mil ombyttes hästar uti 

 Isgärde gästgifvaregård, hvarpå vi kommo in uti en 

 stor skog af tall och ek, där tallskogen var mycket 

 tjänlig till timmer. 



Vid Rella gård växte aegopodium, angelica syl- 

 vestris, laserpitium, aster falicis glabro folio, åt- 

 skilliga orchidéer och evonymus, som utom Skåne 

 ej varit sedd i Sverige. 



Valnötsträden, som ansenligt stora vuxit i träd- 

 gården, voro af vintren utdöda. 



Jägaren berättade oss, att kronhjortarna hafva 

 sin brunst i september, men dofhj or tärna i okto- 

 ber, och att bägge äro 40 veckor dräktiga; att 

 vildsvinen paras i oktober och gå äfven som björ- 

 nen 16 veckor med sitt foster; att mindre sorten af 

 hägrar esomoftast här finnes och tranor i mycken- 

 het. Han gaf oss ett par sjöfåglar att beskrifva. 



Knipa (anas clangula), hannen är helt och hål- 

 let hvit, utom näbbet, ryggen, stjärt- och vingpen- 

 norna med. en linea långs åt vingen, som alla äro 



* Här följer en utförlig, hufvudsakligen på latin affattad 

 beskrifning öfver åtskilliga orkidéer. Se förklaringarna efter 

 texten ! 



