ÖLANDSRESAN 6 1 



säsom säd på krokar alltifrån foten intill öfversta 

 spetsen af stången. 



Stenarna uti gamla stengärdesgårdar voro alla 

 öfverdragna med en hvit lichene leproso crustaceo. 



Algrums kyrka, som var både en antikvitet och 

 en landkänning för de sjöfarande, sågs på vänstra 

 handen och gentemot vid vägen några ätteplatser. 



Björnhofda äng, som i bortresan gaf oss så 

 många sköna växter, viste oss nu scrophularia, 

 carduus palustris, utom ophris major, som hade i 

 sin läpp en honungsgrop, som gick ifrån basen till 

 läppens delning; stamina voro ock något olika orchis. 



Ängarna blomstrade nu af den lilla primula, ra- 

 nunculus acri, pingvicula, scorzonera, saxifraga, ace- 

 tosa. Lundarna af orobus verna, anemone nemorosa, 

 geranium aconitifolia, melampyrum och alsine foliis 

 lanceolatis serrulatis. Beccabunga växte i kärren. 

 Almar och suraplar vid ängarna. 



Limax cinereus maculatus, en stor skogssnigel, 

 sågs under träden, han var svart med fårig rygg 

 och vågfulla afbrutna fållar, bröstet såg ut som 

 chagrin, han hade 4 små horn och hålet på högra 

 sidan af bröstet. 



Alltifrån Björnhofda in till Torslunda var intet 

 annat än härliga lundar. 



Maskbon stora som små hufvud sutto på slån- 

 buskarna, bestående af en hvit väf med många con- 

 camara tioner och labyrinter inuti; bladen voro förut 

 på buskarna af ätna; hvar o<3h en skråpuke (eruca) 

 var svart med 16 fötter, hvar och en led på kroppen 

 hade på hvardera sidan en gul cirkel, som dock ej 

 var full, och inom hvardera cirkeln bruna korta 

 hår; hela kroppen var dessutom beströdd med långa 

 hvita hår; somliga maskar voro svarta utom bruna 

 fläckar inom cirklarna, ja här funnos ock maskar, som 

 voro alldeles hvita; mellanföttema och bakföttema 

 voro rödbruna. Trådarna voro segare och fastare än 



