68 CARL VON LINNÉ 



Hornoxe (scarabseus cervus volans dictus) fanns 

 nere vid hafssidan: hans horn hade hvardera 3 stora 

 taggar, hans antenner bestodo af 4 blad emot spetsen, 

 och de antenner, som sutto ofvanför munnen, bestodo 

 af 3 leder; munnen uträckte 2 ludna tungor. 



Vägen låg härifrån genom de härligaste lunder: 

 på Årsörsängen stod ^atyrion och orchis morio i 

 så stor myckenhet, att man aldrig sett lika; men 

 orchis hiante cucullo här och där. 



Ekarna i dessa sidländta ängar stodo ännu olöf- 

 vade; vi veta ej om kalla kärret eller vinterkölden 

 dem alldeles ödelagt, ty de andra ekarna härom- 

 kring voro alla löfrika. 



En uggla fingo vi tillfälle beskrifva hos skog- 

 vaktaren i Årby, som följde med oss att skjuta en 

 alfvargrim. 



Borrum, en mycket märkvärdig plats här på or- 

 ten, kommo vi nu till att resa igenom; en stor lund af 

 hassel och ek ligger nedanför landtborgen med ett fält 

 midt uti af 45 steg i längden och 57 steg i bred- 

 den; på detta vackra fält ha i alla tider invånarna 

 ifrån ön sig samlat pingstdag och annandag pingst, . 

 här att leka och dansa efter gudstjänsten; prästerna 

 stå nu mycket emot denna urminnes häfd, föregif- , 

 vande, att mången flicka här dansat sig ofärdig. ' 



Bårbyskans, mycket gammal, låg på yttersta kan- 1 

 t«n af landtborgen; .ty reste vi uppå alf våren ho- 1 

 nom att bese; tan var belägen på landtborgen vid' 

 sidaui, som var allra brantast, inåt alfvaren om- ' 

 gifven med en halfcirkel, som slutade emot det: 

 brantaste, och radien |från centrum till periferien ( 

 var 90 steg. På sidan af det brantaste fanns litho-j 

 spermum i ymnighet, af ihvilken tillförne ett eller i 

 annat stånd endast är sedt på Kofsan i Mälaren, ' 

 och af hvilken fröna brukas i apoteken. Där muren' 

 på norra sidan slutar sig, växer en skön hedera uturj 

 berget. Ännu närmare i norr växte cotoneaster i 



