70 CARL VON LINNÉ 



Öland i Sverige härtills blifvit sedd och är rar i hela 

 Europa. 



På landtborgen växte globularia, cistus oelan- 

 dicus, astragalus campestris minimus, lepidium fo- 

 liis pinnatis, rubia cynanchica, androsace, silene 

 quse muscipula montana hirsuta Ruppii, sedum acre, 

 sedum minus teretifolium album, så med rödaktiga 

 som hvitaktiga blad, valeriana locusta dicta, absin- 

 thium vulgäre, saxifraga tridactylites, ranunculus ra- 

 dice globosa, abrotanum campestre, leontodon, quin- 

 quefolium folio argenteo, quinquefolium minus repens 

 luteum, poa, geranium lucidum. 



Det branta ai landtborgen utför hade sina egna 

 växter, såsom: veronica spicata minor, globularia, 

 rhamnus catharticus och virga sangvinea. 



Alfvarens växter förtjäna uppmärksamhet, såsom 

 de trifvas på den allra torraste och skarpaste hälla, 

 nämligen galium luteum, pilosella uniflora, carlina 

 annua, quinquefolium minus repens luteum, rubia 

 cynanchica corollis trifidis, sedum acre, sedum pe- 

 trseum, anthyllis, herniaria, helianthemum vulgäre, 

 cist;us oelandicus och festuca, fårgräs kallad. 



En åttondedels mil förr än man kom till Kastlösa 

 kyrka blef landet emellan landtborgen och hafvet 

 helt naket, träden försvunne och de härliga lundar, 

 som oss härtills fägnat, sågos icke mera. På vänstra 

 handen och på själfva alfvaren låg en by med skog 

 och åkerfält, sträckandes sig åt östra sidan af ön. 



Alfvargrim, en fågel, som endast sades finnas i 

 alfvaren och hvars namn vi aldrig hört tillförne, 

 upptände i oss en oförliknelig längtan att honom se. 

 Skogvaktaren, som vi utskickat, hinner oss på alf- 

 varen med en skjuten alfvargrim; så snart jag ho- 

 nom såg, märkte jag, att han var mycket lik en, den 

 jag tillförne sett i lappska fjällen, och där af lap- 

 parna kallas houti, hvarest han löper ibland andra 

 sorter af sitt släkte. Denna pluvialis är stor som 



