80 CARL VON LINNÉ 



Ögon; jag, som förut hade hulpit så inånga nödlidande " 

 i dylika och andra anstöter, hade nu ej minsta 

 medel till hands att hjälpa mig själf. 



Juni 7. 



Denna dagen var en söndag; ty hvilade vi här 

 hela dagen. 



Att landet här på orten är så härligt grönt, där 

 det eljest i Sverige är gulare eller brunare, kommer 

 däraf, att inga mossor såsom polytrichum, bryum, 

 hypnum eller sphagnum finnas här, därest icke man 

 kan finna ett eller annat stånd såsom en rar växt 

 på någon kulle. Lichenes, jungermannise, marchantia 

 etc. äro lika rara så på alfvaren som på träden, om 

 man endast undantager lichene crustaceo leproso på 

 stenarna. Ljung, som i Sverige allestädes öfversväm- 

 mar, är här mycket sällsynt. Huru lyckliga voro icke 

 landtmännen, om de denna naturens konst att för- 

 drifva mossa och ljung kunde utrannsaka och imitera. 



Plocka gässen medan gässen ännu lefva, hafva 

 folket här på orten vid denna tiden i bruk; naturen ; 

 lärer dem detta hushållsgrepp: ty då änder ligga | 

 på sina 'ågg, plocka de af sig själfva dunen, att 

 äggen må ligga under dem varma, medan modren 1 

 söker sig mat; man vet ock att gässen vid denna 

 tiden själfva fälla fjädern, ja själfva skrifpennorna, 

 som nu äro mogna, men om hösten då gässen slak- 

 tas mjuka och omogna. Folket berättade oss, atti 

 fjädrarna sitta ej fast, och att gässen däraf intet i 

 vantrifvas; borde alltså dessa hushållsgrepp öfver hela 

 riket praktiseras, emedan fjädern är dyr och ound- 

 gänglig, att ej så mycken fjäder, som alla gäss i 

 Sverige äga, genom försummelse må bortkastas, utan 

 så väl aktas som till att klippa fåren. Dock är 

 att märka, det folket här inte plockar all fjädern af 

 gässen, att de gå helt nakna, utan allenast du- 



