ÖLANDSRESAN 9 1 



; tång (fucus) stoppad, det man inte sett förut i 

 Sverige praktiseras, dock är värdt att ihågkommas; 

 ty tången ruttnar ganska sent, sväller och får lik- 

 som nytt lif "hvar gång vattnet kommer på henne, 

 alltså ock håller dammen tätare än något annat. 

 Natten blefvo vi öfver i Hulterstad en och en 

 kvarts mil från Segerstad. 



Juni 9. 



Uppståndna af sängen, gingo vi om morgonen 

 ned till hafsstranden, som låg en åttondedels mil 

 ifrån Hulterstad. Gräset stod vått af dagg och 

 lärkorna tillrade i luften. 



Hällar och bergflisor lågo vid stranden bara, 

 sedan jorden var afsköljd, deras öfra sida var helt 

 vågfull af hafsvågorna nötta och slipade. 



Hafstången (fucus) uppfördes lasstals ifrån 

 stranden på åkrarna, där han lades i högar, utsprid- 

 des af en annan, nedplöjdes af den tredje, så att 

 på slutet endast spetsarna lyste öfver jorden och 

 gåfvo ett lugn för säden, som skulle upprinna af sitt 

 frö. Af sådan gödsel hafva alla de, som bo vid hafs- 

 stränderna, godt förråd; ty han uppkastades så ymnigt 

 af hafvet, att alla stränder härmed betäckas. Bön- 

 derna själfva berättade oss, att denna tången i sand- 

 fulla åkrar snart blifver till mylla, fast han icke 

 gifver den starkaste gödsel. 



Plantffi succulentse, eller växter med tjockt kött 

 och saftfulla blad, blefvo alla de, som växte på 

 hafsstranden, fastän de flesta af dessa på andra 

 ställen hafva helt tunna och torra blad; sådana voro 

 atriplex angustissimo & longissimo folio, plantago 

 latifolia, glaux, trifolium, galium luteum, polygonum. 

 Alla andra succulenta växter lefva på det torra 

 och tåla ingen våt jordmån. Inga växter sågos på 



