ÖI^NDSRESAN 95 



ka^, ty han var föga högre än landet, ingalunda 

 brant; han låg en åttondels å en kvarts mil ifrån 

 hafvet. 



Stenåsa kyrka restes förbi; åkerfälten stodo gula 

 af åkersenap. 



Sandby kyrka kommo vi till vid middagen. På 

 kyrkogården stodo 2 höga runstenar, med helt ar- 

 tigt invecklade ormslingor liksom valknutar; på den 

 stenen, som var närmast kyrkan, sågos följande bok- 

 stäfver: 



r^mtK«thf4trm«-fhNHii4fMK 



På andra raden: 



Yhl>|'l+l« Kir+^RtlhT " »iT f 1+ « I Pt M 



Den andra stenen hade vid pass följande bok- 

 stäfver: 



Man kunde märka, att bägge stenarna varit 

 skrifna af en mästare, ty i bägge fanns en sällsam 

 bokstaf, som torde vara E, hvilken bestod af ett per- 

 pendikulärt streck med en punkt midt uti, hvilken 

 punkt var cylindrisk och så stor, att man kunde 

 träda in lillfingret uti honom. 



Ett barn fördes till mig af en fattig kvinna, 

 som sig hjärtligen beklagade, det hennes grannkvinna 

 sig förebrått, att hon låtit döpa sitt barn med mans- 



