106 CARL VON LINNÉ 



En ö oog liten låg här strax uti hafvet, men stark 

 S. V. vind förhindrade oss komma till henne, fast hon 

 låg föga öfver ett bösskott ifrån hafsstranden. 



Lillholmen, en udde af en åttondedels mils längd 

 och af ett hälft bösskotts bredd, kom man ändtligen 

 till, sedan man en tid följt hafsstranden åt i norr. 

 Denna holme tycktes för oss vara den allra tjänligaste 

 till videplantering: ty han är låg till situationen, 

 har ingen kulle utom en liten på yttersta spetsen, 

 genomblåses stadigt af hafsångan, och öfver vintren 

 på sidorna af vattnet öfversvämmas, utom det att han 

 har tjänlig jordmån och tillräcklig gödsel af hafs- 

 tången, som uppkastas årligen. Har denna holme 

 alltså alla /de egenskaper, som till viden fordras, 

 att man tviflar, om någon i Sverige tjänligare gifves. 



Absinthium seriphium växte på denna holme i 

 sådan myckenhet, att hon gjorde platserna helt hvita; 

 hon luktade så angenämt och starkt, att hon täflade 

 med själfva marum; dess stjälk kvarterslång, hvit 

 af en kort och tjock ull; hon vore värd att i träd- 

 gårdarna insättas för sin sköna lukt; jag har tillförne 

 endast sett henne i Skåne. 



Cochlearia darnica repens C. B. växte här på 

 stränderna nog mycket med sina femkantiga blad 

 och släta skidor; denna växt är så allmänt bekant 

 för sin kraft emot skörbjugg, att man ej behöfver 

 henne vidlyftigt föreställa. 



Resaa ställdes ;härifrån åt Persnäs; strax kommo 

 vi uti en äng, där tithymalus celandicus Rudb. växte, 

 och ej långt därefter till en by, som heter Husvalla. 



Anemone seminibus hirsutis, som aldrig tillförne 

 i Sverige blifvit sedd, funno vi växa emellan stenarna 

 jämte åkern vid Husvalla, strax förr än vi kommo 

 fram till själfva gården och det i myckenhet. Denna 

 angenäma och stora blomma borde allmänt plan- 

 teras i trädgårdarna, helst emedan hon lån^a tiden 

 skjuter fram sina blommor. Denna anemone är nog 



