ÖLANDSRESAK 109 



ligger en fin hvit sand, här kallad kvicksand, som 

 dock ej är flygande, för hvilken åkerbrukare böra 

 akta sig, att de ej plöja för djupt och sanden upprifva. 



Växterna här på orten voro förnämligast: linum 

 catharticum, ranunculus echinatus, cynosurus bracteis 

 pennatifidis, alopecurus culmo crecto, alopecurus 

 culmo infracto, polygonatum pedunculis multifloris, 

 libanotis Riv., eanicula; melica varierade panicula 

 ramosa, dulcamara, orchis alba bifolia, orchis hiante 

 cucullo (gulltuppa), orchis militaris minima, orchis 

 palmata, longis calcaribus varierade ofta flore albo, 

 scorzonera ofta med en half alns lång stjälk, sedum 

 tridactylites. 



Orchis militaris minima kallades här krutbrän- 

 nare, ett namn, som är makalöst väl gifvet: ty axet 

 har röda blommor såsom eld, men på spetsen små 

 outslagna svarta, blommor, hvarmed branden af- 

 tecknas. 



Campanula hispida. Denna klocka, som eljest 

 är mycket rar i Sverige, växte här allmänt i äng- 

 arna; dess stjälk var ganska hög, alldeles utan gre- 

 nar, ojämnt femkantig med genomskinliga tillbaka- 

 böjda borst beströdd; bladen voro af långa (lineari- 

 lanceolata) med vågfulla kanter. 



Asperula rubia cynanchica dicta växte ymnigt 

 i ängarna med röda borstlika rötter, hvilka man 

 borde försöka till färg, som denna är mycket släkt 

 med galium album och rubia. 



Eqvisetum eller räfrumpa växte i ängarna öfver 

 hela Öland, men besynnerligen här i största mycken- 

 het, hvilket är det endaste, som vid så många 

 tillfällen för schäferier på Öland kan göra någon 

 svårighet, såsom engelsmännen märkt, att då fåren 

 om vårtiden få äta mycket eqvisetum, de däraf mista 

 sina foster. 



Stenbrytning har äfven begynts på östra sidan i 

 Persnäs' och Föra socknar. Här märkte vi en syn- 



