ÖLANDSRESAN 115 



Juni 14. 



Söadagen, som var den fjärde efter Trinitatis, 

 firades af oss i Högby kyrka, där vi ej väl voro in- 

 komna, förr än vi fingo se en stor procession gå 

 framåt altaret. 



Processionen var denna: först kommo 9 fäntor, 

 därpå 3 kvinnor med barn, sedan trenne kyrkogångs- 

 hustrur, därpå 9 par hustrur, ändtligen ett hälft 

 dussin bonddrängar,, som alla stego fram med vissa 

 steg, då pigorna togo in norra sidan om altaret och 

 drängarna den södra, att barnbärersJcoma måtte 

 komma fram till disken, hvilka efter förrättad beställ- 

 ning gåfvo sig till rygga,, då de 3 kyrkogångsl- 

 hustruma föllo ned för disken och beneventerades. 

 När detta allt var beställdt, gingo pigorna genom al- 

 taret» hvilka två och två i sänder nego djupt för 

 altaret offrade sin penning och gingo sin väg. Alla 

 utom barnbärerskoma hade några löfkvistar i han- 

 den i stället för solfjädrar. Deras klädedräkt var 

 följande: på hufvudet hade de en klut tillbunden i 

 nacken och med glassten gniden, deras lif betäckte 

 en gniden uppblött af linne,, hvarpå var ett lifstycke 

 utan ärmar, ihopsydt med kjortelen och ett bälte 

 om lifvet. Halsklädet var på somliga stickadt med 

 silke i kanterna, men på somliga i kanterna urgräfdt 

 likt spetsar, öfver hustrurnas armar och lif hängde 

 ett aflångt västgötatyg, sådant, som till bordtäcke 

 brukas, af IV2 kvarters bredd, på ändarna fransadt 

 såsom kan til jer; men förgångspigorna hade intet så- 

 dant skärp, utan på dem nedhängde under kluten 

 ändarna af hårbanden. Barnbärerskoma och kyrko- 

 gångshustruma hade öfver sig kappor af svart tjockt 

 vadmal, räckandes allenast till sätet, utan ärmar, 

 men där ärmarna pläga vara satt en flik omkring, 

 insydd lik till skapnaden en hästsko; kragen stod 

 styf och horisontal omkring halsen; förkläden voro 



