116 CARL VON LINNÉ 



blå, gula eller gröna och helt smala. Bonddrängarna 

 hade skor med smala klackar och tjocka bottnar, 

 interfolierade med näfver. Byxorna af vadmal, mer- 

 endels grå, lika vida med båtsmansbyxor. Tröjan 

 kort utan uppslag. Hatten så där, som öfver hela 

 landet, ouppbunden, hvars skygge vid basen var 

 horisontalt och mot brädden lyftes upp rundt om- 

 kring. 



Skepp, i modell gjordt, hängde i kyrkan såsom 

 Ijitökrona, det vi ock sett mest öfver hela landet i 

 alla kyrkor. 



En runsten låg på kyrkogården, utanför vapen- 

 huset, däruti sällsam att bokstäfvema voro skrifna 

 afviga och gingo ifrån högra handen åt den vänstra; 

 på denna kunde allenast ena kanten någorlunda 

 läsas: 



•**wr/^''n\^fI^SN^/l.l5I=I)l/!l^J^/1• 



ölandshästar, som man i Sverige kallar de helt 

 små hästar, äro inte allmänna på Öland, utan ganska 

 sällsynta; det är visst, att alla öländska hästarna 

 äro små klippare, som ganska färdigt löpa, utan att 

 ofta slinta med fötterna eller stupa, fast på själfva 

 alfvaren, dock äro de långt större än våra öländska 

 hästar, som likväl kommit ifrån Öland; då jag härtill 

 frågade orsaken, svarades, att sedan folket blifvit 

 förbjudna dem sälja, hafva de mindre varit sorg- 

 fälliga att uppodla sådana hästar, som mer tjänade 

 till salu än till landtbruk. 



Bin har här funnits på ön tillförne uti stor 

 myckeinhet, men de 2 sista svåra vintrarna hade 

 ödelagt de flesta stockar och lämnat få öfriga. 



Honungen var här tämligen hvit, emedan föga 

 tillgång var på ljung, af hvilken bien i Småland 

 draga sin mesta och bruna honung. 



Gärdesgårdarna voro här som i Sverige af gärd- 



