140 CARL VON LINNÉ 



corpus allt stadigt, såsom en oro uti ett urverk, det 

 säkert var hjärtat. 



Växter eljest kring Horn voro synnerligen epi- 

 lobium foliis ovatis dentatis, epilobium foliis linea- 

 ribus, ecutellaria 1, scrophularia 1, cucubalus flori- 

 bus dioicis rubris, silene quae muscipula montana 

 hirsuta, lapsana, prunella, stachys sylvatica, ver- 

 bascum iiigrum. 



Landtmaniien får här på orten, det jag undrar, 

 näppeligen fjärde eller femte kornet efter sitt utsäde, 

 där likväl Falubon kan utur den allra magraste 

 mark, genom idogt landtbruk, bringa sin åker åt- 

 minstone till 8 å 12 kornet. Månn gamla ordspråket 

 (ju bättre landet, ju sämre landtman) härtill är or- 

 saken? 



Salar fångas här i Högby och Boda socknar 

 medelst sälstenar och resnät eller läggenät, af tagel 

 och hår gjorda. Uttrar finnas äfven här på trakten. 



Natten blefvo vi åter kvar uti Horn. 



Juni 21. 



Stormen var så häftig i dag som i går, därför 

 besökte vi gudstjänsten i Högby. 



Aftonen kl. 5 lugnade vädret, ty lämnade vi 

 strax Horns ladugård, reste förbi kyrkan Högby 

 och efter 1 mil kommo till fartyget. På vägen 

 såg man en hel åker full af thlaspi 1, och en mycken- 

 het af lithospermum officicarum vid kalkugnarna. 



Kristalläpplen sågos ibland den brända och 

 osläkta kalken, där de igenom elden blifvit mörka, 

 oklara och i brottet som en spat glänsande. 



Seglen hissades kl. 9 om aftonen, sedan vi vän- 

 tat allenast ett par timmar på fördelaktig vind; 

 ett sydvästväder förde vårt fartyg ifrån det land, 

 som tillika med solen försvann utur våra ögon, dem 

 sömnen intog. 



