142 CARL VON LINNÉ 



dessa hade annan färg, varandes mer bleka än gröna. 

 Hufvudet och bröstet voro ofvanpå bleka. Bröstsköl- 

 den hade på sidorna en svart fläck. Magen var ofvan- 

 på blek, på sidorna mörk och inunder gulgrön. Lå- 

 ren voro bleka med en lång mörkaktig strimma. 



Gryllus elytris nebulosis alis rubris extimonigris, 

 eller en gräshoppa, som öfver allt är sotig, sågs 

 ibland de förra, men inte synnerligt mycken. Denna 

 är en ibland de största våra gräshoppor. Hornen äro 

 sotiga, tjockare midtpå, och halfparten så långa som 

 kroppen. De öfre vingarna äro liksom med moln 

 målte, men undre vingarna äro artigt ihopfållade 

 med ådror, såsom ett nät utmärkta, vid kanten liksom 

 i vågor urklippta; mot spetsen svarta, men nedanför 

 högröda. Låren voro innantill svarta och blekgula, 

 de 4 frambenen mörka, och de 2 bortersta gula. 



Köping, den vi tillförne sett (juni 2 och 3), 

 uppehöll oss intet, utan reste vi strax till Räpp- 

 linge, dit vi hade ifrån Alböke en och en half mil. 



Räpplinge kyrka och församling med dess an- 

 nex Högsrum ligga bägge midtpå alfvaren och bägge 

 med härliga lundar utsirade. 



Åkerfälten stodo nu helt blekgula af mogen säd, 

 som hvar dag fordrade skörd. 



Ängarna voro afslagna, som i år gifvit mindre 

 hö än i fjol. 



Galium luteum berättade oss folket vara af som- 

 liga brukligt till att strö på golfvet i gästabudslag, 

 men hade alltid den olägenheten med sig, att gästerna 

 blefvo oense och kommo uti slagsmål. Emellan 

 denna orsaken och påföljden kan jag intet såsom 

 fysicus förklara mig, utan måste såsom logicus sa- 

 ken upplösa, fastän syllogismen skulle blifva ett kvar- 

 ter lång: galium strös här aldrig på golfvet utan 

 vid gästabud; aldrig något gästabud är här (lik- 

 som på andra ställen) utan rus, aldrig rus utan 

 ktf och buller; alltså gör galium kif. 



