ÖLANDSRESAN 1 48 



Malva caule erecto, foliis multipartitis, eller, som 

 ilen allmänt kallas, alcsea vulgaris växte i Räpplinge 

 ängar, aldrig tillförne i Sverige sedd. Hon är så 

 allmän utomlands, att jag ej behöfver gifva hennes 

 beskrifning. 



Vipetorpeborg sågs emellan Räpplinge och Högs- 

 rum, han var medelmåttigt stor i proportion mot 

 de andra borgar här i landet. 



Lundarna voro ogement sköna af lindträden och 

 på marken bevuxna med melampyro coma coerulea, 

 som med sina gula blommor och högblå ax upp- 

 lyste deras skuggor. 



Stenbrott låg åtskilliga vid vägen, men voro 

 här långt djupare än de förra, och till en och en half 

 famns djuphet. Folket sades försumma mycket sin 

 ekonomi här på orten med stenbrytandet. 



Högsrums kyrka besågs hastigt, hvarifrån vi 

 reste i öster ett tämligen långt stycke åt Gärdslösa. 



Odens flisa kallades ett par höga, flata, upp- 

 rätta och jämte hvarandra, uti en linje stående sten- 

 hällar bredvid vägen, som gick åt Gärdslösa; bägge 

 voro vid en och en half famns höjd, och hvardera 

 mer än 1 famn breda; de stodo så nära intill hvar- 

 andra med kanterna, som de någonsin kunna. Detta 

 så förmenta Odens grafställe var beläget på en den 

 behagligaste ort, ty landet var här högst; i väster 

 och öster voro stora fält; i norr gick en ås; i 

 söder en stor ekskog; och åtskDliga ätteplatser lågo 

 allt här omkring. Den omätliga girigheten hade 

 understått sig föra våld på själfva Odens aska, ty 

 dess ätteplats var uppgräfven. 



Ätteplatser voro fuller åtskilliga, men något 

 längre i norr ifrån Odens flisa voro de helt säll- 

 samt anlagda, till form af ett skepp, vid hvilkets 

 bägge stammar voro upprättade mindre fliser, och 

 denna skeppsform tvärsföre afdelt med 16 rader små 

 stenar, liksom bänkar; midtuti låg ett par stora 



