1032 



stroinowitý, beztrný, sinftkftw nepatrně Iiranal^ih, li.stfiw delsídi a 

 owoce obyřejne wStsílio. Ta opět má asi 20 odrodkfiw co do aurod- 

 nosti, welikosti, twaru a harwy owoce t. oliwek, ano i co do jejich 

 jakosti, jelikož nSkteré hodí se lépe k nakládání, jiné dáwajf wíce 

 oleje, který od některvíJi jest mnohem lepŠí nežli od jiných. Drobné 

 kulowaté jsau nejle])ší a iirirházejí na stůl ; wěts/ jedí se w salátu. 

 Wždycky po dwaii letech jest hojná sbírka. Oliwky k naložení sbí- 

 rají před uzráním, luhem prudkým jim ujímají horkosti, núkdy wylu- 

 pují perku, místo ní dají kaparu a |)ak w oleji je chowají : w ziinS 

 jsau oliwky uzrálé, měkké a pak surowé s pepřem, soli a olejem se 

 jedí. Nejhlawnejší užitek ale zakládá se ua oleji, který wydobywají 

 z dužniny oliwowé, a w tom oliledu náleží oliwa k stromům nejuži- 

 tečnějším ; pro ten užitek u welikém množstwí se sá/.í, jako w L»'wantu 

 a w Ewrope středomořské, totiž w Kecku, Itálii, Prowincii, Langue- 

 doku, Hispanii a Portugalu. We Wlašídi ale oliwowé sady w Tos- 

 kane a Janowsku mají nejsewernejsí hranice, ačkoli jinde we Wlaších 

 až po patu Alp oliwy se nacházejí. Oliwky na olej musejí dokonale 

 zralé býti, jinak olej jest trpký. Protož w listopadu a prosinci se 

 Cesají a hned na lis dáwají. Pokrutiny slauží k topení; olej wytla- 

 íený Časem usazuje kal (amurca), z něhož dělají wosk na boty a potřebu- 

 jí proti trhání w audech. Olej t»n jest wřibec známý dfewětuj, oliivo- 

 tvý, kteréhož rozdílné rody; nejšpatnější slauží k oswěcowání, w my- 

 dlářstwí a t. d. ; nejlepší, prowancowý (brabancowý) ale do jídel, u 

 nás toliko na saláty, w jižuých krajinách na místo másla. Olej prwní 

 tlaCený jest bílý, zasladlý, lahodný, a slowe panenský ; druhé tlaCení 

 dáwá zažlutlý, prowancowý; třetí ale mnohem wíce oleje poskytu- 

 je, který špatnější. Aby oliwky wíce oleje daly, nahriwajf se; skrow- 

 nějším zaliřetím pochodí olej drewěný obecný, zelenawě žlutý, zá- 

 pachu skrowného, chuti mírné , silnějším zahretim zbytkůw po prw- 

 ním tlaCení jest olej zelenawý, smradlawý. Olej též w lékařstwí uži- 

 teCen, jelikož obměkčuje, bolesti ukojuje či ukládá. Newysýchaje ne- 

 hodí se k malířstwř a natírání, owšem ale k mazání strojuw. 



Kekowé a Římané oliwu Palladě zaswětili ; ji^jí ratolesti byly 

 nejwětší odměnau wítězůw we hrádi olympských, a jsau podnes zna- 

 meníní pokoje. Oliwa welini zponenáhla roste a nabýwá stáří nxnolia 

 wěkfiw ; na oliwetské hoře u Jerusalema stojí náramné oliwy, takže 

 dle mínění nmohýcli pocliodí z Casuw Krysta Pána. Dříwí její náramně 

 pewné hodí se netoliko k pálení, anobrž na díla truhlářská, jsauc 

 merhowáno a přijímajíc pěkný lesk. Ze starý- li kmeuůw prýští se 

 pryskyřice wonná, storaksu podobná, ke kauření užitečná. Kúra hoř- 

 ká a trpká, též list zimnici prý léčí. 



O. mirysowd. O. ťragrans T/iiinh. jap. t. 2. Duhám, 

 nov. 3. t. 24. Strom we swé wlasti dospíwá k zname- 

 nité wjsce, n nás we skleníku zůstáwá křein 6 — 10' 

 wysokým ; rozliy lysé, zelené, jako smítky roztrojeué, 

 oblé; listy eliptičnokopinaté, zakonóité, dole ostré a w 

 řapík zaužené krátký, na hoření polowině po kraji pod- 

 chlíplém přeostře pilowané, lysé. lesklé, na líci sytě ze- 

 lené, na rubu bledší, 4 — 6" dlauhé; kwěty drobné, bé- 

 lawé, přewonné, rozpostawené na hroznech složených, 

 řídkých, lížlabíčkowých, listu kratších, stříonowétewných, 

 nejlysejších; stopka nejdoleji s listenoma nejčiiýma, o- 

 strýraa, nejmenšíma; listeny u wýniku wéiwicck kopina- 



