i 13b 



letoí ; lodvha iV/j — 2' wysoká, přímá, wolewnatá, jako 

 wšecky naťovvé částky huninanů dlauliými, lepkými ob- 

 rostlá; listv wejčilopocilaulilé, proiisečnochohotnató, še- 

 dozelené, kořenowé řapíkalé, lodyliowé dopola objíma- 

 wé, přik\ví'tní obak I — Žziibé ; kwěiy skoro bezslopeč- 

 né. na klasu jednoslrannóiii, lisln.iténi, podwinutém, po 

 odkwětcni uťliiíi prodlauženém a zprímenén) ; koruna 

 l" dlaulia. špinawě žlulá, nacbowofialowau sítí znaniena- 

 ná, kteráž na dně hustší a tmawější ; tobolka '/V dlau- 

 bá, díl /podní lenký, aullý, wíčko silnější a pewnrjší ; 

 semena mnohá, drobná, zwírí niakowého, smáčknutá, 

 nepohidně ďubkowaná , nahnědle šedá. — Na rumi- 

 šlícb, podlé cest, na rolích, po nejwétším dílu Kwro- 

 pVi teď i w Americe sewerné. Kwéie w kwětnu až do 

 srpna. O. ^. 



J-st odrodek také lelní s listím iiiělíeji cliol>otnat^in, H. a- 

 grfstís Kil,, bl,'n obecuý Kosil. i. ob. 4 4. Ammerl. jed. oh. 2. Též 

 oitruJťk l«tDÍ s kwtitein hledě žlutým, jťdiioiiarewnýiii, H. pallidus 

 Kil. 



Naf smrdí a nmamiijf, působí lilawy l)oU*ní, záwraf, ospalost, 

 třtfstenf Obzwláštř jest semeno neliezpefiio, podoltajíc se makowé- 

 ihii. A wšak naf jest wjhornj lék, a dclá se z ní wUali. 



B. híli). H. albus Li«. Blak. t. lil. Hosti. 1. ob. 

 \'{. Hlín bílý Mat. Wel. SSb. C Kořen letní: lodyha 

 rozdílné wysoká, oblá, chlopalá, cbudowétewná ; listy wše- 

 cky řapíkaté, střídawé, nejdolcjší okrauhlé, celé nebo 

 rídkozubé, boíejší srdéitoweji;ité nebo srdčitopříokrau- 

 hlé, cbobotnatozubate, obak ridkoeblupé, lepké ; kwéty 

 na klasech listnatých ; koruna bledé žlutá, w trubce fia- 

 lowá. — INa místech mastných, podlé rolí a zelnišť po 

 Ewropé jižné. Kwéte w srpnu a záři. ©. 



Co do aurinkúw podobá se předešlému, toliko %» jest slubSÍ, 



Hád Ió4. 

 KRTICNÍKOVVITÉ. SCnOl^UULAUlSEJE. 



Kalich prostý, \ — Szubý nebo 4 — ódílný. nebo 4 — 

 Miipenný, často nestejný, stálý. Koruna podplodní, na 

 (Mvero neb na patero klaná, nestejná, ncjčasléji 2pv>ká, 

 v; paupéli střecbowilň. Tyčinky 4, dwojmoené, nékdv » 

 kvptem pátého, řidčeji b plodných, ješté řidčeji 2. Praš- 

 ulky o 2 pauzdrácb, řidčeji o |. Waječník 2pauz(lrý, 

 nini)h()vvajtíčný. Cnélka konečná ; bli/.na konečná, ne- 

 rozdělena, wykrojerjá nebo na dwé' klaná '1'obolka 2- 



