1228 



zdrý, mnohowaječný. Čnělka I ; biízna celá, lupá nebo 

 hláwkowitá. Tobolka 4 — 7chlopná, řídko ohříznulá (pu- 

 štíčka). Semena šlítowilú, na tlusté semenici kolem do 

 kola připewněná, bílečnatá. Kel rowny, na přič nebo 

 na dél položený, kořínek různosniěrý. 



Zeliny, byliny nebo polokre. Listy stííCné, pfesIeneHc nebo 

 strídawéj Často wšecky koi^enowé, obyčejně celé, bezpalisté. Kwěty 

 obojaké, skoro wždycky prawidelné, úžlabířkowé nebo konečné, oje- 

 dinělé, ^hromadné, hroznené, okolicené, často stwolem podepřené. 



Rád ten obsahuje po tu dobu asi 200 rodiiw {w W — "25 poko- 

 lenícli), jicližto nejwčtši množstwí náleží pásmu sewernéinu, nifrnéuui 

 a studenénui a to hlawně w starém swetŠ, kdežto od pomoří až k 

 mezeni wěčnosuežným sahají ; w krajinách nieziubratníkowýdi jakož 

 i na jižné i)olokanli pořídku se nacházejí. Prwky swými málo jsau wy- 

 znaCeny ; w některých nacliází se prwek obzwláštní, těkawý, ostrv', 

 }ehož ale ni/>dá nemají tolik, aby byly jedowatýnii. Užitok w hospo- 

 dářství, řemeslech a lékařstwí welnii skrowuý. Muohé jich ale jsau 

 ozdobau horní kwěteny a zaiirad jarního času. 



Podléska. Pkimixa. . Přimel. 



Kalich zwonkowitý nebo trubkouitý^ na palor(j kla- 

 ný, prostý. Koruna řepicowifá nebo nálewkowitá: trub- 

 ka wálcowitá, rozšířená, kdežto tyčinky wynikají ; kraj 

 na patero klaný ; ústí šupinami zawřené nebo prosté. 

 Tyčinek 5, prostých. Tobolka ipauzdrá, mnohoseinen- 

 ná, Schlopná, někdy chlopněmi na dwé klanými 10- 

 zubá. 



P. obeauL P. oíTícinalis Jafq. FL dan. t. 4!i3. Hajpi. 

 3. t. 34. Diisseld. 9. 1. 1. Bukwice bílá I. Mat. Háj, 

 348. h. — JVel. 4n. c. Podlešťka, dnawá, šlakowní 

 nebo mrtwičná bylinO) kropáček, petrůvv klíč, prwnička. 

 Kořen mnoholetý, jakoby ukausnutý, pauštějicí mnoho 

 mrcasů dolů a wzhůru listy a slwol ; listy wejčitó, čeři- 

 tozejkowané, po kraji přípodchliplé (zmládí podwinutéj, 

 swraskalé, zponenáhla nebo náhle w řapík ztenčené, na 

 rubu jakož i slwol a stopečky plsťnaloaksamitnaté ; slwol 

 ojedinělý nebo několikerý, lisJu delší, M? — l' wysoký, 

 přímý; okolik konečný, 5— I2kvvělýj pokrywka z lupe- 

 nůw okrauhlých, šídlowilě ukončených ; kwěty nachýle- 

 né ; kalich břitkohraný, obšírný, skoro zdélí trubky ko- 

 runowé: zubůw wcjčitých, krátce zakončitých; koru- 

 na ^\k dlauhá, wonná : kraj prohlubený, jako koílíko- 

 witý, podlé ústí s ó šafráno\výn)i skwrnami, uštuw okrau' 

 hloobsrdčilých, trubky bledě žliiié nebo bělawé, u pro- 

 střed anebo nahoře baňaté, jelikož tyčinky z prostřed- 

 ku nebo nahoře wynikají ; čnělka kratší nežli trubka 

 nebo delší. — Na lukách, w hájích a lesech řídkých 



