1251 



králce a tupě zakončilého, iikrojiiw pobočních tupých, 

 anebo ostrých, dužnaté, a šfáwnaté, siwč zelcnč, nejho- 

 řejší podlauhlošípowité ; rapíky dolení skoro dwakrát 

 delií čepele hstowé, hořejší solwa tak dlauhé; swazky 

 chudokwěté, w řídké hrozny hezUslé a ty na skrownau 

 latu rozposlawené ; stopky klaubeni skoro u prostřed opa- 

 třené ; ušly okwětowé stejné dlauhé, tupé : wněšné užší. 

 zelené, wnitřní belawe, širší, které poslední plodonosné 

 zvveličelé (2" dlauhé), příokrauhlosrdčité, blanowité, nej- 

 celejší, síťkowané, tupé, bezn)ozolné. — [Sa místech skal- 

 n;ir>ch po horách a chlumech Ewropy prostřední a se- 

 uerné. Kwéte w kwětnu až do srpna. "4-. 



Listy kysťlé pridáwají se do omáček a co koření k masu Iio- 

 wřzíínu. Obsalmje jako následující sul šfowfkowau fili dwojšfoNvan 

 drasIÍCitý. Šfowik fímský, frnnvnuzshj, 



S. obeaiij. H. acelosa Lin. Plcnk t. 280. Disscld. 7. 

 /. IG. Sťowík wěiší Mat. Háj. 109. v*^ťowík Md. fVel. 

 \.\\. Štíp, štíp kobylí, kyseláč, kyselák. Lodyh;> přiui«, 

 1 — 2' wysoká nebo wyšší, brázdowaná, lysá nebo i s 13- 

 siíiu pýřitá, nahoře latnatě rozwétwená, dole jednodu- 

 chá ; listy wejčito — nebo podlauhlošípowité, řídko siře- 

 lo wité, s úkrojema pobočníma celýma nebo chudozu- 

 býma, dolení tupé, řapíkatc, hoření užší, ostré, sedavvé 

 a objímawé ; listeny w botky srostlé, dřípnatozubaté, 

 niázdrowiié, dole zclinné ; kwély dwojdomé, po 3 — O 

 we swazcích, dohromady dělající latu konečnau ; blizny 

 nachowé ; okwétí plodonosné ušlňw wnešných 3 se- 

 linulých, wnilřních H wělšich, okrauhlosrdčilých, blano- 

 wiiých, čcrwcnawých , dole opatřených mozolem šupi- 

 nniviiým. — INa lukách po celé Ewropé a Asii scwerné. 

 Kvvěie w kwélnu až do lipna. "^ . 



Wúhec známá rostlina, w rozdílných odrodcfcli i na liikácli se 

 naskytiijírí ; tu a onde na zaliradácii se sází ; listy wCtsí a šfáwiia- 

 trjíf, pifjemnC nakyslé a natrpkalé jedí se co Špenát nebo dřlaií 

 / niili omáčky nebo potřebují je co koření ; méně jsau cliutné, než- 

 li rody předešlé; též iižíwá se jich co léku chladícího a iirotikurilčj 

 iiíliu. Koř«in liořký žene na moT: a otwfrá žiwot. 



.V. mmši R. Acelosella I au. Plcnk t. 281. Fl. dun. 

 I. 1161. Šťowík mpn.^í Mal. Haj. 109, B. Šťowík malý 

 Mat. fVd. 131. Předešlému podobný, menší ale; kořen 

 |tl.i/.i\vý wypaušlí mnoho lodyh trs dělajících, (J — 10" 

 (llauliych, zprohybaných, wélcwnalých, oblých', listy ko- 

 pinalé n«*ho čárkowiié, šipowilé; ušly okwětowé wnilřní 

 přiokrauhlosrdčité, blanowité, síťkowanožílnaté, ncjiMlcj- 

 'si, dole mozolu šu[)inowitého zbawené, co holénka dlau- 

 hé, wněšné přímé, přitlačené. — (Na pastwinách, polích. 



