132-) 



pinaté, nebo podlaulílokopinalé, nojcťlcjsí tnpc', asi *(*' 

 íllauhé, ó" široké ; kwěty ojedinělé, ťiž,labít!kowé na stop- 

 kárh listu delších nebo slejne diaubycb; zákrow šá- 

 lečkowitý , zelený , s příw<''sky /.liiijmi , ncj(upejšín)i, 

 nejcelejšinn. — We Wirginii, Kanadě. Kwětc w kwétnii 

 a čerwnu. '^-. 



Anipriřané nž/waj( té rostliny na místě ipekakuanhy k dáwenf. 



P. oh-aiihli'i. E. Peplus Lm. Fl. (lan. t. IIGO. Kořen 

 letní wyliání lodyhu přímau, slhdawě příuiě wělewnatau, 

 ukončenau jako uětwe třemi wětwičkaini w okolik po- 

 slawenýn)i a soťhalýini; listy na lodyze a welwích po- 

 bočních střídawé , obwejčité, nejlysejší, nejcelejší, nej- 

 tupější, dole ostré a w řapík ztenčené ; listy pod okolí- 

 keni : pokrywky trojnalé, na okolíku konečné čili pokry- 

 wcčky wejčité, překrátce řapíkalé ; stopky mnohem krat- 

 ší pokrywek ; kokošky drobné, hladké, lysé, príkíídlalč 

 kVlaté; semena na dél 2bráz(lá a tečkowaně ďubko- 

 waná. — Wc zelnišlích po Ewropé. Kwéte w čorwnu 

 a lipnii. Q. 



Driiluly se polrehowal k poči^fo^^án/. 



P. kil^molíshj. E. Lath\ris /.w. Phvk l.Z^Cu DiissdtL 

 \. 1. (J. íSkočec menší J/fl/. Ilňj. 'M\^ — /f^/. -ióT. Kořen 

 k oln)ojdaucí, wřelenonilý, wěie«naiv, o7Íit)v; l(>d>ha letí. I 

 wzyčená, 2 — X wysoká, nejlysejší, iiahoíe wélewnatá, wšak 

 i dole obyčejně několik wétwí wypaušléjící ; listy křiž- 

 mo stojící, sedawé, podlauhločái kouiié , tupé, mekcc 

 hrotité, nejcelejší; s lodvhau siwě jíní)\vaté, dosti tuhé, 

 hoření dole srdčité ; na konci lodvhy preslének ol)yčejn(' 

 7<: i wětwí rozsochaných ; pokrywkv (u rozsochání) po- 

 dlaulílowejčité ostré nebo zakončité ; příwčsky zákrowní 

 tupé 2rohé, žluté; tobolka zakulalélá. dříwe dužnatobau* 

 bowilá, hladká, pak (uysehnulítn) swraskalú, zwíeí malé 

 wišné ; semena swraskalá skoro sirkowaná. — W jižné 

 l.vxropé, w prosiíedni tu a onde zdiwočelý. Kwéte w 

 kwétnu až do září. ^. 



C«-la jsaiir pln^ mléka bílélio, ostrého, n/iloif k rosdin/iin jfdo- 

 vMíÍNiii; před rasy ir/.(wala se SPitu-na k pof.iSfowánf, klrri palriijm 

 <liřesttMii tlaleko od.nkakiij^ z ro7puklL' toťulky. 



P. jaloivcouH) E. Pithyusa LÁn. Chwojka wélší Mat. 

 Háj, 372. — IfcL 739. Kořen mní)hoIety, dost wrliky 

 wypauští lodvhu dřctvnalau, z níž wychází několik lo- 

 <lyh C— l'J" wvsokych, letních, mnoholísly ch ; listy kopi- 

 naločárkowiic, si«e zelené, doieni husté, dolu směřující 

 a slřcchowité, hoření ale jako obyčejné nahoru patřící, 

 obdálnéjší, iiiši ; okfdík z ."> (nékdy 6) wétwí sochai)ťh 



