1360 



Znamenitá rostlina (iráiďliwostf swýcli tyčinek, jež za Casn 

 ziirodKowání dotknuté jehlan rozwirují okwčtí, Si>1o1id:;u a z pra^ní- 

 kňw wyinršřují pel. 



Nat obsahuje sanytr čili ledek a síru, a polřebowala se jindá 

 k hnání na moč i na rány a wředy. 



•P ifl-WOl i*> KOPŘIWA. UrTICA. P}e99BL. 



Kwéty jedno- nebo clwo)doiné* Kwěty iamči : 

 Okwětí 4— ódílnr. Tyčinky dřiwe wehnulé, za rozwělí 

 zpružně se podhybující. Kwěl samicí : Okwčtí 2 — idíl- 

 né nebo toliku lupenné. Biizna sedav«á, blawičkoAvitá, 

 šietcowílá nebo niťowilá. Holénka okwělím (obyčejné 

 zwadlým) obklíčená. 



K. žáhawha. U. dioica hin. fl. dan. t. 116. Blak. 1. 

 12. Kopřiwa li. Mat. Háj. 340. Obecná, páliwá, kopřiwa 

 wťlší. Mnf. Wel. 408. C Kopřiwa wélší, žábawka. prbla- 

 wa, prbbnka. Kořen mnolioletý oddcnku plaziwého » lo« 

 dyba přímá, 2 — \' wysoká nebo wy.šší, 4bi'aná, jedno- 

 ducbá, jakož i listy a weiwičky latowé, pvřilá a zabudli* 

 lá ; listy střičné, řapíkalé, sidčilowejčité nebo po- 

 dlaublé, zakončíte, hrubé pilowané, obyčejně se zubem 

 konečným prodlauženým ; palisly podiaublo- nebo čár- 

 kowitokopinalé, ostré, prchawé ; kwélv dwojdonié, sir- 

 baulené, na latách iižlabíčkowých odwislých, delších řa- 

 píku. — Podlé cest, plotůw, zdí, w lesech, na mísiccli 

 newzdčlaných po Ewropě celé, Aiii a Americe sewerné. 

 Kwele w éerwnu až do září. "4-. 



Wftiiec známo, že silně žahá. Mladé pazaušky tn a onde se 

 jedí jako špinák anelio zelí, a jsau prý welmi diutné ; u nás je dáwají 

 liaiisatůin rozsekané Z lod)li dol)ýwá se jako z konopě wlákno, z 

 iiMiuž dělají prfi^i a plátno kopřiwowé, ježto poslední též sluw>^ ko- 

 pViivka. W lékařstwí někdy žáhawkaii mrskají zkíepenělé aiidy. Šfáwu 

 wytlačenaii jakož i s<Miieno sjírostý lid proti rozdilnym rhorotiátii nžř- 

 wá. Semena (seiniiia urticac mnjoris) olejnatá též se pntreitowala. 



K. obecná. \]. urens Lin. Fl. dan. 1. 13 9. Plmk. /. 

 12. Kopřiwa II. Mat. Háj. 350. b. Žáhawka Mat. IVel 

 /iOO. Kopřiwa^ kropiwa. Kořen tence wřeienowítý. letní ; 

 lodyha přímá, střewíčná. střičné wétewnalá, čtyřhranný 

 husté žahadlitá ; listy střičné, řapíkalé, waječné ne- 

 bo wejčilé, stříbanopilowané, jasně zelené, obak nej- 

 drobněji a nejměkčeji hradawičnaté a řídce žahadlité, 

 5 — 3žiléj řapíky asi zdélí polowiny listowé ; kwěty ii- 

 žlahířkowé, na latách dwojčatných úžlabíčkowých, krat- 

 ších rapíku; ušty okwétowé po kraji brwité, na zádech 

 u prostřed jedním žahadlem opatřené ; semena wejčitá. — * 



