1695 



2 — mnííboMVřtvmi. Plewa jedn<»diichii. Okwťď žádné. 

 Kwěly samčí : pluťlia iúilná. 'I ycioky .'». Kwěly satuíct t 

 pluclia ládkouiiá. s ústím 2/.ul)ýn). (]uélka I ; bli^ny 

 2 — 3, pýřilc. Holénka smáčknula nebo 3hranň, w plu- 

 se stálé, zwětšené, láokowiié. 



T. (hvaiidomd. C. dioica Lin. Schk. Car, A. I. Tui'i* 

 ce, ostřice, psárka (jako wšecky ostatní). Kořen niroa- 

 .sáty wyp.iuští 7. krku wjLěiky t dolejšího kolínka ko* 

 řeiialéjíci a na konci listy wyliánějící ; slt^blo asi (>" wvso- 

 kó, oblé, hladké, nejlysejší, na konci ncsaucí klásek 

 ojedinělý, dole pošewnalé listy šlétinowiiými čili wlast* 

 né nejau/^eji čárkowitymi, sninutymi, nejlyscj.šími, obv- 

 čcjně stébla kratšími ; klásky dwojdomé (l. j. jedno sté- 

 blo nese samčí, druhé samici), podlauhločárkowite ; sam- 

 čí asi tí'" dlaulié: piewy wcjčité, oslré ; kwěty samicí po- 

 dobné, o 2 l>li/.nách, plodonosné wcjčité; holénky od- 

 stálé, ninohožilé, po kraji nahoře šcrpiwc?, piewami wej> 

 čitými, ostrými, nahnédlc ryšawymi, po žíle a kraji bí- 

 lými podepřené. — i\a bařinách, po rowinách a horách 

 Kwropy prostřední. Kwéte w duitnu a kučlnu '^. 



T. btecli<tni(ii. C. pulicaris /.///. .Vr///. car. y/. 3. Kořen 

 inrc.isat;^, wyběžky listnaté wypaušlějící; stéblo asi G" wy- 

 .soké, oblé, j.ikož i listy Stétinowité, nejlysejší; klásek 

 konečný ojedinělý, nahoře samčí ; dole samicí, holénky 

 obdálnt^, podluhowaté. obak ztenčené, bezžilé, podhnu- 

 lé. tisawé ; plcwy padawé. — ^ia lukách a paslwiiiách 

 wllikydí FwTopy prostřední. Kwéip w kučtnu a černnu.Tf*. 



Iloléntty |)0()ol>ají se twarnn, wi-liko9(( a liarwuii bloli^tii. 



7'. pískrnifi. C. arenaria Lin, Sclik, car» B. Host gr. 

 1. /. 4*>. Oddenek klaubnalý, pod zemí pbzivvy, wélewna- 

 ty, na klaubech mrcasaiy, po.šwami čcríiohnédymi přikry- 

 ly, jich/, hoření weliké, po jedné straně ro/.ilipent?, do- 

 jení menší n rozcnisené ? stébla přímá nebo w/.staupa* 

 "á,'j — I' i' uysoká, dole poiewnolí, -Jhraná, nahoře po 

 hranách šerpiwaunká : listy skoro zdélí stébla, čárkonité, 

 napřed /aužené. po kraji íerpiu-aunké i klas knnečny* 

 složený, podlauhly nebo příwejčltý. směslnaný nebo do- 

 le přetržený; klásky nlíidawé, hoření s.imči , dolml 

 .samicí, prostředni na konci samčí dole samici: piewv 

 zdélí holének ucjoitopodl.iuhlé, /akončilé, swělle hně- 

 dé, se /.il.iu zelenán a krajema hčl.iuě bláciatýma ; bliz- 

 ny 2 ; holénky wejcouité, ploskonadduté, zobánkem 2zii- 

 bým ukončené, na hřbetu 1 — Oiilé, nahnědle žlufí, 

 obak křidlem zeleným, aullc pilowanýni, pod prostřed-* 

 kem začínajícím, až k zobánku sahajícím obraubené. *-^ 



