Imřd/mf, dole často bílými; pozdější lodyhy j«au jalo- 

 wé, zelena, wzstaupawé nebo přímé, '/j — 3 wysok<^, 

 brázdowané, jinak hladké, wětewnaté wělwemi obyčejně 

 jednoduchými, wzslaupawými nebo rozewřenými, oslře 

 4hranými ; pošwy lodyhowé wálcowilé, zelené, obyčejné 

 o zubech 10, úzce 3úhlých, až i kopinalošídlovvitýrl), 

 hnědydí, bíle obraubených ; poíwy wěiwowé /ihrané, 

 zubůw í sídlowitých, obyčejně odstálaunkých, na konci 

 bclawýťh ; šisečka dlauze elipsowiiíi , dlauhostopkatá, 

 tupá: lůžek čerwcnohnědých, wjtrusnic bílých, homo- 

 iowilowálcowiiých. — Nu polích a rolích písčitých, wl- 

 haunkých anebo hlinalých, po celé Ewropc, též poAsii 

 a Americe sewerných. Lodyhy úrodné wynikají w břez-» 

 nu a dubnu, jalowtí o několik týchdnůw později a hy- 

 nau w jeseni. 



W uukterých krajinách j(!st Cinaninaii preof)ti'žnau, sotwa wyko- 

 Fenítflnaii. Lody!iy jalowé slauží k drlinutí nádohí cínowélio a inS-t 

 děnélio. Tytéž zelené ženaii nifrne na moř, tiulyi w lékafstwí jin- 

 dá Ityli cliwáleny a nyní opět se porauCejí. Prasata ráda ryjí po ko- 

 ření a baiiilKilerli jejícli, 



P. Ifsnl. E. sylvaticum Lin. Ft. dmi. I. I 183. Schk^ 

 cr. 1. 166. Podobá se předešlé, že plodv jsau na ob- 

 zwlášlní lodyze, která jakož i jalowá dwakrát jest roz- 

 wěiwenii, že wčlwe sehnuté, 4 hrané, áerpiwé, wétwičky 

 přílrojlirané : zwýší ť . — W lesech. 



P. bahní E. paluslre Lin. Schk. t. cr, J68. 110. Ft. 

 (lan. t» I 183. Lodyhy jednoduše wětewnaté, Thrané, s 

 pošwami T/.uliými ; wělwe jednoduché, óhrané, s po- 

 swami ózubými : zubůw krátkých, přitlačených, černa- 

 wých ; šišečky na konci lodyh zelených patrně stopka* 

 té, útlejší, příwálcowité. — [Na lukách wlhkých, na bře-* 

 zích po Ewropě. 



P. viotální. E. limosuni Lm. Fl. dan' t. 1181. Schk. 

 cr. t. ni. Zwýší 2 — 3'; wětwí asi 12, obočných, 

 hladkých, lysých: šišečka konečná. — W rašelinách 

 hlubokých, podlé řek a potokůw. 



Wšecky ty troje rody mají wlastnosti prwnf. 



A ximni E. hyemale Lm. Schk. cr. t. 172. Rliwačka, 



dnvvck, cliwošť, stolička, přeslička. Kořen jako přcslička 

 polní, lolikožo nemá bambol ; lodvhv jednolwaré, zelené, 

 iM-imé, l';2 — V wvsoké, oblé, hluboce brázdowané, inno- 

 liočíslnými hrbolcčky tupými drasné, siwé, jednoduché 

 nebo chudowětcwné , poíidku přeslcnowilě wělewnalé 

 wětwemi jednoduchými, lodyze podobnými; pošwy z 

 tuha priléhawé, silné, dole nebo podlé kraje řornau 

 pruhau znamenané, pořídku zcela zelené nebo černé, 



