Í961 



7«'ící semena hořčičného, znlulatelý, Ivsý, dole opatře- 

 riý podhíiuhíni z nhíkcn kořenowiiych, dříwe nejbledší, 

 piik zponeníthla šaíránowějící. — Na hnoji krawském, 

 lejně člowěčím a j. w jaře dešliwéin. 



MěchomhšÍ'. Pilobolus. IIltwerfer. 



Okrowka iřeňowitá, trubkowitá, blánatá, orosená, 

 nahoře břichaiobublínowiiá, dospělá jakoby korunowa- 

 ná klobauken) bublinowitym, biánalýni, jejž pak zpruž* 

 ně odmršťujc. VVýtrusv odděleny, kulowaté. 



M. obecmi. P. crystallínus Todi in Síhrift. her, n. 

 F. 3. t 1. Pas, ubs. I. t. 4./ 9—11. Fl. dan. /. 1080. 

 f\ccs f. 8U Počálk. ob. 31. xvifk. lUÍJO. Okrowka dříwe 

 kulowatú, pak prodlauzená* konečně obwejcowitá, na 

 konci w hroi zúžená, krůpějemi wodninii orosená, dolů 

 w třen ztenčená ; klobauk kulowatý, černý, byw swržeo 

 tivrdnaucí. — Ka hnoji koňském, krawskéin a j. 



Kulomet, Spuabkobolus. Kugelsciinbllbr. 



Okrowka ponořeně sedawá, zakiilntělá, pak hnčz> 

 dau pukají('í, otcwřená, dwojnásobná : wnilřní blanowitá, 

 pak zpruině rozpukující a odmelnjíeí wřecko kulowaté, 

 pewné, s wyirusy u prostřed nahlaučenýnii. Okrowka 

 nejprchawější. 



K. hul zdávit ý. S. Stella lus Todf. Počali;, ob. 30. 

 uujk. I8ó8. LyeoperJon Carpobolus Lin. Fl. dan- l. 8()o. 

 Sonerb. í. 22. ISVcs /. ÍTJ. Hromadný, kulowatý, wyno- 

 řujicí, okrowkau z teníčkdho rauna složenau, prchawau 

 zastřený, žlutý, bledý ; okrowka wněšná na dříp h — 

 7 stejných, ostrých, přímých pukající, skoro dužnalá, 

 slálú, nnliřnf prošlá, tenká, proswíiawá, břlawú, pak 

 wypuknuwši sedí jakoby čepice na wněšném ústí a po. 

 tom se odděluje i wřecko dužnaté, potom swraskaU*, 

 čcrwenohnědé, u wniiř bělomaučnaté. — ^a dříwí a 

 sroetí, w létě a jaře. 



Podřadi -I. 



ISlŤOrrÝTRUSNÉ. TIUCflOSPERMÍ, 



PnoMK.vÍK. Gka»tri'm. Sternbalklino, 



Okrowka zakuintélá, sedawá, kožowitá, nahoře hwéz-* 

 dowiié pukající ; teřich kulowatý, blanowiiý, na konci 



