I 



- BARN- OCR riVODOMsARKN. STCDISTIDKN I LUND. Id 



I - irbete, som Linn^ vid denna tid företog, var att nkaffa 



en sanilinf^ pressade, på hvitt pappor uppklistrado växter. 



>r don skull del8 besökte han träd|i;årdar i Lund, doU företog 



:i van<irinfiC&r i Rtaden8 omnejd. Härvid åtföljde» han ofta 



--killiga lärjungar, .liom han undervisade i botanik. .Man 



• äxter och andra naturföremål, och Linné gjonie 



I mellan den småländska och skån.^^ka naturen. 



ett af de&sa ströftÅg i maj måna<l år 172S upp- 



Linnés arm, .så att den hlef »som en stock». Han 



ga till sängs. Stobieus gjonle hvad i hans förmåga st.o<i 



alt bota honom, men den sjuke« tillstånd försäinra«les mer 



Il mer. Därtill kom, att doktorn måste n^sa bort. Han läm- 



ide då vården om Linné åt akademiekirurgen Carl Schnell. 



' <- gjorde en öppning i armen från armbågen till axeln. <H*h 



vande sig .sjukdomen. Tillfrisknandet gick fort. I slutet af 



:ii månad kunde Linné resa hem till Stenbrohult. Till Lund 



lule han ej åter, emedan doktor Rothman ifrigt yrkade på att 



iu skulle byta ut Lund mot Uppsala, enär vid universitetet 



• le» funnos framstående lärare i medicin och botanik.* 



-iatligt bibliotek, en vacker akademisk trätigånl samt 



inga stipendier. 



Sedan han under sommaren fort^^att sina naturhistoriska 

 idier i hemtrakten och om de gjorda fynden bref växlat med 

 '>ba>tia, begaf han .sig den 23 augusti på färden till rp|)sa]a. 

 Him reakaaaa utgjonle ItX) daler .silfvermynt, som han erhållit 

 föråldrame. Till Lund hade han skrifvit efter ett betyg an- 

 tastandet vid universitetet därstädes (testimonium 

 ÄUeuiuum). I detta vitKorclades, att tlen välöfvade och syii- 

 n begåfvade herr Carolus Linnsus smålänning så uppfört 

 högskolan, att han icke mindre genom flit än sedligt lef- 

 e gjort sig älskvärd för dem, med h vilka han blifvit be- 



• D« llHr I. Roherg T«r profMMor I vadiHa orh O Radhcrk 4. y. 



lik M. m. 



