30 SVENSKT FOLKBIBLIOTEK. 



och skakade kropp att litet ställa till rätta.» Ännu ett berg besteg 

 Linné under färden genom Medelpad. Det var Brunäsberget. 

 Där var en grotta (krypta), »den naturen såsom ett hus i själfva 



bärget gjort. Här sades en ogärningsman sig uppehållit 



ett par år, utan att någon vetat af honom.» 



Sedan Linné kommit in i Ångermanland, träffade han på 

 »så stora och djupa backar», att han »med möda tordes rida ut- 

 för» dem. I Härnösand packade han in de stenar och mineral, 

 han hittills samlat; därifrån skulle de, när lägenhet därtill er- 

 bjöde sig, sändas till Uppsala. Vid Veda gick han på en färja 

 öfver »stora Ångermannaåen», som dock där »är en hafsvik (en 

 sinus maris) och ej någon rätt å». 



Följande dag, den 20 maj, var Linné utsatt för en stor fara. 

 Därom berättar han: »Jämte vägen låg ett grufveligt brant och 

 högt berg, Skulberget kalladt, uti hvilket var en krypta. Jag 

 hade lust gå dit, men folket sade det vore omöjUgt; jag fick med 

 stor möda ett par karlar med mig, som mig visa skulle; vi klef- 

 vo upp för kUpporna, kröpo, asade, drogo oss fram, nu åter ned- 

 för igen, efter ingen väg gafs längre; vi togo i en af buskarna 

 eller småstenarna, hvilken, om den fallerat, som lättligen ske 

 kunnat, hade varit slut med vårt lif.* Jag följde den ene ett 

 stycke, hvilken kröp uppför en brant khppa; (då) såg jag den 

 andra gå lyckligare; ty sökte jag draga mig htet. Rätt som jag 

 var kommen en aln ifrån, slapp en klippa lös för den förre och 

 slog ner rätt där, som jag skolat gå efter, så att elden och röken 

 lyste. Hade jag då icke efter den evige skaparens rådslut** änd- 

 rat vägen, rätt som jag gjorde, hade aldrig någon pip hörts af 

 mig. Strax därpå kom ett annat klippstycke (fragmentum) ; 

 jag vet ej om karlen, som gick förut, gjorde sådant med vilja. 

 Ändtligen helt utmattade hunno vi iipp till hålet, som var midt 

 på berget. Här, som jag tänkte få något märkvärdigt (curi- 



♦ Actum (le nostra vita. 

 ♦♦ Aeterni conditoriä consilio. 



