LINNÉ. — RB8A TILL LAPPLAND. 41 



Under nedvandringen på svenska sidan blefvo resenärerna 

 insvepta i en sA tjock dimma, att de ej sAgo öfver två alnar 



;\n sig. Nu voro de utmatta för faran att antingen störta utför 

 ijallbranten eller falla i en ström, som skurit sig genom snön. 

 Men de räddades genom att träffa på ett renspår, som de sedan 

 följde. 



Färden gick till Kvickjock. På vägen dit gjordes uppehåll 

 ^id Purkijaur, där Linné ville studera pärlfiMkct. I solnedgån- 

 """ Vommo vandrarne till sjöns strand. Därifrån ville de fara 

 till en gård, som låg på en ö en half mil därifrån. Då de ej 

 funno någon båt. gjorde de sig en flotte. Det blef skumt. Flotten 

 kom midt i strömfåran, och stockarna voro nära att slitas från 

 livarandra. Med vindens och strömmens hjälp lyckades de slippa 

 undan forsen, och ändtligen kommo de fram till gården. 



Här kunde Linné leja sig en följeslagare, som var kunnii: i 

 parlfiske. Denne gjorde en fl(>tt(> af f(Mn stockar; en .»^tor <tin. 



•in var ombunden me<l en l)j«»rkvi(lja, blef ankaret, vid livilkft 



istos andra björkvidjor; en lång .stång användes till styre. S*-- 

 .lan flottan var fänlig, l)egaf man sig på den ut i forsen och 

 |)å de ställen, där man genom det klara vattnet såg 

 !ull.s.^i<ir på Ixittnen. Fiskaron lade sig framstupa på flotten cm-Ii 

 plockade upp musslor nied en trätång; några pärlor hittade nian 

 i j denna gång. Förr hade här varit rik tillgång på pärlnuLsslor, 



It »voro de flesta musslorna lK>rttagna>. 



Vandringen fortsattes. |):tninder koninio tio nosande till 



■ i ^lälle, där för ett par dagar s«Mlan skogseld rasat. Ännu brann 



• t i t4)rra stubbar och myrstackar. När vandrarne gått ett styrkr 

 in i skogen, där det brunnit, kom on vindfläkt. »Strax blifverett 

 knall och fall i skogen såsom ibland manskap i en stor arnuV 

 när fienden loHsar an.» De visste ej. hvart de skulle gå; för n»- 

 l «n kun<le de ej vara stilla; tillbaka våga<h' <le ej gå: de triMlde. 



tt, om de gingo framåt, tle snart skulle komma m ur farlighe- 

 ten; men <le Ijcdrogo sig. De sprungo undan traden, som de 



