LtKHi. — DB SISTA STVDBNtArBN. RBSA I DALA&NB. 4$ 



a för att i utlandet förvärfva doktonkUplom. Komme 



:u Ull Utlandet, kunde han visa sina utarbetade vetenskai^a 



iiandlingar för framstående lärde och medelst deras förord 



förläggare. Hvar skulle han få penningar till en sådan resa? 



\t.skilliga försök gjordes att skaffa penningar, men de mis»- 



I > <*ka<les. 



Därtill kum, att Linné och Nils Rosén, en framstående ung 

 in. som med hänsyn till begåfning kunde täfla me<l den 

 rAkat i spändt förhållande till hvarandra. En ordväx- 

 •K ägde rum, h varvid hårda ord fälldes. Linné misstänkte, att 

 in i Rosén fatt en ovän, som ville lägga hinder i vägen för hans 

 tintid. 



\ åren 1734 fick Unné bref från landshöfding Nils Reuter- 

 holm i iStora Kopparbergs län, med inbjudan att under somma- 

 ri företaga en forskningsfärd genom Dalarne. Linné mottog 

 ibudet, gjorde sig hastigt i ordning och skyndade till Falun, 

 ir han icke allenast njöt gästfrihet i landshöfdingens hus utan 

 k erhöll en tillräcklig reskassa. 



När det blef bekant, att Linné skulle resa till Dalarne, an- 



;ilde sig åtta studenter att på egen bilkostnad följa med ho- 



.111. Han medgaf det. Han gaf hvar och en af sällskapet en viss 



ui>l'iiift och föreskref vissa regler, som skulle efterlefvas. Under 



-an vakade han noga öfver att de iakttogos. Själf var han 



r:e«e«. Han skulle planlägga det hela och tillse, att hvar och 



I fullgjorde sina plikter. En skulle vara geograf. Såsom så- 



\n skulle han beskrifva alla byar, berg, sjöar, floder, vägar 



Därjämte skulle han vara pastor; hans skyldighet som 



lan var att dagligen hålla morgon- och aftonlnin samt predika 



■n söndagarna. En skulle vara fysiker. Han skulle göra iakt- 



igelaer beträffande surbrunnar, källor, fjällsnön, bergens höjd, 



\ :iderlek, markens bördighet m. m. Tillika skulle han tjänstgöra 



>rn sekreterare. En skulle i egenskap af mineralog samla t>ch 



SrtmJa /plkhUlioUk. Ill: 10 4 



