LDTHt. — UTRIKBSRiaA. 61 



IjuB* sommarnätter; längtan efter vännerna i Sverige och fram- 

 för allt efter d^n irolofvade i Ualarne drog honom allt starkare 

 hemåt. Då härtill kom, att hans hälsa ej syntes fara väl af kli- 

 niatot i Holland, beslöt hau vända åter till fäderneslandet. 



Clifford, son» ej ville förlora Linné, lofvade honom guld ocli 

 röna skf^ar, om han stannade kvar, men Unné kunde ej för- 

 urA- .iärtill. »Hans käreeta drog hans sinne till Sverige.» 



I"' r ett hjärtligt aftsked af Clifford begaf sig Linné i okto- 

 I7o7 till Leijden. Äfven hans vänner i denna st«d sökte 

 I honom att blifva holländare, men han kunde ej öfver- 

 ilas därtill trots de förmåner, som lofvades honom. Emeller- 

 1 bestämde han sig för att stanna i Leijden till slutet af febru- 

 ri 1738. Han skulle under tiden hjälpa till med att ordna bo- 

 inijjka trä«ltrjirden därstädes. I I.eijden trifdes Linné synner- 

 ligen väl. Ila!: hade lagom arbete, god ekonomisk ställning 

 imt tillfälle till umgänge med litterärt bildade och för natur- 

 istoriska studier intresserade män. Hans af färd kom därftir 

 1 1 uppskjutas. Då fick han vid påsktiden ett bref hemifrån. 

 >m bestämde honom för att länma Holland. Det skrefs näm 

 liu<-ii. att professor BovalHus i Abo l)örjat kasta kärliga blickar 

 :i Sara lisa Mor»a, och då Linné ej kommit tillbaka från ut- 

 itiiriot inom den af assessor Moneus bestämda tiden, aiLsåg sig 

 Itiiin' ej längre bunden af sitt löfte till honom. Linné ville nu 

 '■nast anträda hemresan, men han hin<irades därifrån af en 

 \år frossa. CHfford erbjöd honom att komma till Hartecani] 

 lor att där i lugn få sköta sig. Efter omkring två månaders vi.^- 

 teke där var Linné så stärkt, att han kunde företaga hemfär- 

 den. I maj månad 1738 bröt Linné andra gången upp från 

 Hartecamp. Han reste dock icke direkt till Sverige utan ställ- 

 ; de resan först till Paris, sedan han tagit hjärtligt afsked af sina 

 holländska vänner. Hans gynnare H(K>rhaave låg nu på sitt 

 }'tter8ta. Unné fick dock k<»nm»a in till den gamle och ky.<.><a 

 dans hand. Denne .nade: »Jag har left min tid och mina år samt 



