70 SVENSKT FOLKBIBLIOTEK.- 



gifna arbeten,* namnen på de naturforskare, som antagit hans 

 nya system, samt slutligen de lofordande omdömen, som kom- 

 mit honom och hans arbeten till del. Vi vilja här anföra tvenne 

 sådana omdömen, uttalade af fullt omdömesgilla personer. 

 Boerhaave skrifver: »Edra botaniska skrifter skola trotsa 

 förgängligheten och alla själf kloka. Århundraden skola be- 

 römma dem; alla sakkunniga skola därifrån taga förebilder; 

 alla skola däraf hafva gagn.» Sauvage yttrar: »Aldrig förr haren 

 människa så snabbt utarbetat så många och så utmärkta ar- 

 beten. I naturalhistorien är Ni en verklig Karl XII, blott 

 med den skillnad, att Ni för alla tider lagt den botaniska värl- 

 den under edert välde.» 



Skriften, som utgetts till Linnés försvar, väckte stort 

 uppseende. Professorer och studenter delade sig i två partier: 

 för eller mot Linné. Man väntade med spänning, hur Wallerii 

 prof skulle utfalla. — 



Den 27 februari 1741 trädde denne upp i katedern för att 

 försvara sin afhandling. Så många åhörare, som lärosalen kunde 

 rymma, hade samlats. Några af de anmärkningar, Walle- 

 rius framställt mot Linnés uttalanden, skola hafva varit grun- 

 dade; men i allmänhet gällde de gjorda anmärkningarna mindre 

 viktiga saker. Mestadels var dock det, som Wallerius klandrat 

 hos Linné, riktigt. Tonen i hela Wallerii afhandling var hätsk 

 och gaf intryck af att den var skrifven med af sikt att smäda 

 och nedsätta den angripne. Till en början gick disputationen 

 sin gilla gång. Endast några tecken till otålighet öfver att de, 

 som hade konsistoriets uppdrag att uppträda mot författaren 

 till afhandhngen, höllo på så länge, förspordes. Snart blef dock 

 stämningen en annan. Tvenne anmälde sig som frivilliga (extra) 

 opponenter.** Den förste af dessa, teologie professor Bero- 



* De voro nu till antalet 21. 

 ♦* Opponent kallas den, som vid en disputation framställer anmärk- 

 ningar mot de uppställda satserna 



