UKSt. RBSA TILL ÖLAND OCH OOTTLAND. 75 



<lar varande iinin^niivuii. I nder arlictct härmod råkade Linné 



ut for vit missiKle. Därom »krifvttj i dagboken i hufvud.sak: 



I från klippväggen lossnad stor sten föll ncnl och vid »önder- 



prirkandet studsade en bit däraf emot min vänstra foto 



ttre fotknyl, att jag ej annat visste, än att benpipan slo^s af 



i-h foten krossades. I samma ntinut dref svedan Imrt allt noji 



•r grufvan och för vidare rön; jag blef uppbragt till gästgifvar- 



arden att tillfreilsställa niiii ::coiitusion» vid middagstiden. > — 



Tnder up|)ehållet därstädes lät Linné uppgräfva en sätt< 



' 't:;.* Däri anträffatles en stor hop lx»n. Linné kände sig shu- 



ul att utforska, om folket i forna tider varit längre, än de nu 



lifter flera mätningar ansåg han sig kunna påstå, »att 



människan, af hvilka dessa bcu voro, ofelbart varit inemot fyra 



I nar lång.» 



I Ahs fingo de resande veta, hvilken förskräckelse de 

 ackt hos allmogen. En fullt trovärdig person omtalade, att 

 folket både där och, sont han Imrt, snart öfver hela landet voi 

 helt förbittrade på främlingarna och förskräckta för deras an- 

 komst; i går efter gudstjän.stens slut hade de (bönderna) varit 

 tillsammans och om de resande tält fårliga saker, sagt dem 

 ara spioner; att, förrän förra kriget bcgynte, voro tre, som 

 <ste omkring, men blefvo ändtligen ihjälslagna vid Ilulterstad; 

 itt främlingarna sågo efter allting, Ijcsågo alla belägenhcter 



•i prästerna frågat hvilken kyrka vore rikast. De sa<i' 



• It den mannen med svarta rocken vore anförare och sjal t 

 i -h att han uppnmiitrade sitt sällskap med (l< .>i<iiii 



til lic >kulle hafva ögonen omkring sig. Med anl(>(lning iiaraf gal 

 lan Linné rådet, att hun skulle tagu med sitr ni kronolM'tjänt. 

 vilket ock sked(l< . 



Allmogens förvärf skällor voro fiske, stenbrytning, kall 

 <ch tjärbränning, åkerbruk m. m. Mycket flitiga syntes ål- 

 ,,,;i>.t,.i... kvinnorna vara. Dessa »gif"" vtH.liiM <wb ^vilili- på 



• thOg. noDi tillhörde •» kel ellkt. 



