76 SVENSKT FOLKBIBLIOTEK. 



strumpor», till och med då de körde sten med oxar och därvid 

 ej kunde släppa tömmarna. — Allmogen led i vissa afseenden 

 under trycket af okloka och obilliga lagar. Så fick den t. ex. 

 ej sälja de små ölandshästarna. Häraf hade följden blifvit, 

 att man nästan alldeles upphört att uppföda sådana. Bruket 

 af bössor hade också förbjudits, på det att bönderna icke måtte 

 »föra våld på kyrkorna». — Brist på bränsle hade med sig, att 

 man nödgades bränna kogödsel. — Byalagen hade ofta åker 

 och äng samman. Råg och korn såddes mest; sällan odlades 

 kål och hampa. Befolkningen var i allmänhet ovänlig och 

 misstänksam.* 



Krön- och dofhjortar samt vildsvin hade förts till ön. De 

 gjorde stor skada på åkrar och i trädgårdar, därför »hållas alle- 

 städes väktare vid åkrarna, som hjortarna skola utfösa». Flera 

 växter, som förut i Sverige voro okända, iakttogos. 



Den 13 juni ankommo naturforskarne till Gaxa. Då post- 

 jakten, med hvilken de skulle fara öfver till Gottland, ej skulle 

 komma på några dagar, beslöto de att göra en utflykt till den 

 norr om Öland liggande ön Jungfrun eller Blåkulla. De redo 

 därför öfver ön till västra kusten; men, när de kommo dit, låg 

 båten på land och utan åror; roddarne voro ovilliga, och allt 

 var i olag. Under det allt ställdes i ordning, uppstod en häftig 

 storm. Vi kunde därför ej företaga färden förrän inemot afto- 

 nen. Då foro vi åstad. Vädret var i början gynnsamt. Roddar- 



* Under vistandet pä, Öland besökte Linné en klok kvinna, Ingeborg i 

 Mjärhult. När någon sjuk ville rådfråga henne, behöfde hon ej se patienten 

 eller undersöka dess konstitution, temperament, puls, symptomer, eller förda 

 diet, utan var det henne nog, att hon fick se en strampa, ett strumpeband, 

 ett lintyg eller något kläde, som den sjuka människan burit, hvaraf hon 

 kunde sluta om passionernas orsak och deras kur. Vanligen var orsaken, att 

 patienten tagit af något träd, som varit helgadt åt någon ande, eller att pa- 

 tienten fått sjukdomen af luften, vattnet eller elden. Kuren var, att patienten 

 skulle gå ut tre morgnar, tigande och fastande, eller tre torsdagskvällar, 

 mest norr ut eller till någon ström, som går norr ut, eller till nägot träd 

 eller rör, bedja om ursäkt eller offra någon mjölk eller dylikt. 



