LIRNÉ. — KISA TT1>I. ^LAND OCH OOTTLANO. 79 



krets Tvenne åboar bodde tillHammans; hvar och en hade 

 f.ilt hvita och vackra stonhiis utom ninngårdoi), af trä byjrird 

 och med tjära öfverstruken. Inne i hu.sen såg allt «nyggt <>< li 

 rent ut; köket fullt med kopparkittlar till tio å femton på h var- 

 dera stället, större eller mindre. Mangården inneslöts af huml» 

 irånlar och trädgårdar med stora löfrika lönnar, i h vilka vom 



ippsatta åt.^ikiliiga små träcylindrar, of vantill ihåliga, att starar 



>(*h andra små fåglar här måtte lägga sina ägg och ur de löfrika 

 trän fägna inbyggarna med en stadig musik. Hva<l som \ ar 

 <»ppet af gården, hade blifvit igenstängdt med sköna vcdkas- 

 'ar. Här sannades det bekanta rimmet: 'Kn åtta kos bonde 



<»m hafvcr en häst, bor långt upp i skogen och fri för mång 



:i8t, han mår allra bäst.'» 



Vid Kyllej beundrade Linné och hans följeslagare egen- 

 domliga kalkstensbildningar. På afstånd sågo de ut >som sta- 

 tyer, bröstbilder, hästar och alla slags spöken >. Enligt 



Linnés mening voro de rester af ett genom hafvet« iimrkaii 

 bortfrätt kalkberg. 



Om Hoburgen antecknades i dagboken, att det är sett af 

 <lct märkvärdigaste, som naturen formerat på hela Ciottlan<l 

 • •ch ligger här till en oändlig höjd såsom ett det skönaste ka- 



'11, på alla sidor perjjendikulärt (lodrätt), där berget icke ih 

 vid roten på flera ställen är smalare». Här skulle man, for- 

 menade Linné, lättligen få >i krigstider en tändigen säker till- 

 flykt för inbyggarna». Han förundrade sig öfver »att ett så 



t ort märkvärdigt ting och på h vilket naturen anlagt ett så 



t ort måsteretycke . . . skulle så alldeles stå onyttigt». At- 

 iuinstone borde, ansåg Linné, en fyrbåk där uppbyggas.» Besyn- 

 rierligen vore en sådan fyrbåk lätt att inrätta på ett land, som 

 I ar tjära och sälspåck till öfverflöd.» 



('nder färden på Gottland hade resenärerna tillfäll*' it t 



' ' ' }int4*kap mwl många förut okända petrifikat. <ljunirt«T 



'<r. Af ile Histiwimiida fiUtes Linnés synnerliga upp- 



