108 SVENSKT FOLKBIBLIOTEK. 



Var ej hård mot den dig tjänar, 

 håll ditt hus i skick och lag. 

 Se dig före hvem du läuar, 

 lef att kunna dö hvar dag! 

 Äger du en trogen maka, 

 var mot den båd god och huld; 

 ömsint och dess rätt bevaka, 

 att da slipper dubbel skuld! 



Öfver dörren till sin lärosal hade han låtit skrifva: »Lef 

 oförvitligt! Gud ser dig.»* Själf säger han om sig, att han hade 

 alltid vördnad och admiration för sin skapare, och vid sina före- 

 läsningar sökte han »leda allt till Guds äras upphöjande.» »Det 

 är vanligt bland människor», sade han »att beundra det stora, 

 såsom t. ex. en elefant eller något annat stort djur, men man 

 glömmer att beundra Guds vishet, som visar sig i det minsta 

 kräk, hvilket icke en gång kan beskådas med obeväpnadt öga. 

 Detta kräk har äfven sina lemmar, som utgör den konstigt 

 sammansatta kroppen och fordrar visserligen lika stor beund- 

 ran som den störste elefant.» Därefter sade han, att den, som 

 betraktade naturens alster, såväl stora som små, han kunde 

 icke förneka att Gud vore till, och att han ägde makt, vishet 

 och godhet. »Stora», utropar han, »äro Herrens verk, och 

 den, som aktar uppå dem, han hafver lust däraf.» — Äfven i 

 sina skrifter lof var han ofta Gud och hans underbara verk. Fullt 

 och fast öfvertygad är han därom, att en högre makt länkar 

 människornas öden, och att Gud straffar brott och öfverträdel- 

 ser af hans bud (nemesis di vina). Allt ondt — alla olyckor 

 och motgångar — måste hafva en orsak. Denna orsak är för- 

 nändigast att söka i brott mot Guds lag, hvilket brott de, som 

 drabbas af Guds straff, hafva begått. En ond gärning måste 

 bära onda frukter. Straffet träffar syndaren ofta redan här i 

 tiden. En hel mängd händelser, som bestyrka detta, har Linné 



* »Innocue vivito; numen adest.> 



