112 SVENSKT FOLKBIBLIOTEK. 



domarna Hammarby och Säfja och följande år den invid Ham- 

 marby liggande gården Edeby.* 



Under ferierna bodde Linné på Hammarby, där han låtit 

 uppföra ett större tvåvåningshiis samt en mindre byggnad för 

 de naturhistoriska samlingarna. I denna meddelade han ock 

 den enskilda undervisning, som några hans lärjungar fingo åt- 

 njuta äfven under sommaren, så vida ej vackert väder lockade 

 ut honom i det fria. 



I allmänhet sysselsatte sig Linné med sina studier och läm- 

 nade hushållsomsorgerna endast åt sin hustru. Denna synes 

 hafva fått blott ringa boklig bildning och hade ej heller något in- 

 tresse för det, som förnämligast utgjorde föremålet för mannens 

 tankar och upptog största delen af hans tid. Men hon var en arbet- 

 sam, dugande och beräknande husmor. Till en början synes hon 

 hafva varit något nöjeslysten. Hon anordnade danstillställningar 

 i hemmet och deltog mycket gärna i kortspel. Äfven på äldre 

 dagar hade trisett-bordet varit mycket tilldragande för henne. 



Med tiden blef hon alltmer allvarsam och fordrande. Själf 

 var hon mycket ordentlig och vakade noga öfver att ordning 

 i allt iakttogs. Mot slarf och misshushållning ingrep hon med 

 kraft. Om tiden skulle man i hennes hus vara rädd. Klockan 

 fyra på morgonen skulle tjänarinnorna börja spinna, och då 

 skulle alltid en af döttrarna vara närvarande. Strängt höll 

 husmodern på att gifna föreskrifter följdes. Uet säges, att, da 

 man var i full färd med arbetet på äldsta dotterns utstyrsel, 

 denna försofvit sig en dag, och att hon blifvit straffad därför 

 med en örfil. Äfven då fru Linné var sängliggande af ålder- 

 domskrämpor, måste tjänarinnorna komma in i sängkammaren 

 och förevisa hvad de spunnit. Den, som under vintern- spun- 

 nit de flesta härfvorna, fick den största marknadsgåfvan. 



* Penningar till inköpet af dessa gårdar hade han dels fått med sin 

 hustru, dels förtjänt och dels lånat. Den lånade summan betalade han till- 

 haka med den nationalhelöning han fick 1762. Innan han köpte Hammarby, 

 hade han köpt ett stycke jord strax bredvid Uppsala. 



