A szerzők előszava. 



Az irodalom-törtéuet alapja a bibliograpbia ; és mi meg vagyunk róla győ- 

 ződve, liügy egy irodalom egész történetét teljes, azaz lehetőleg teljes könyvészet 

 segedelme nélkül nem leliet megirni. Hogy azonban az olvasó félre ne értsen, ki kell 

 magyaráznunk szavainkat. Nagy különbség van a könyvészet és az irodalomtörténet 

 közt; amaz az irodalom leltárát, emez pragmatikus, kritikai történetét adja. A leltár- 

 nak teljesnek kell lennie ; magában kell foglalnia minden müvet, mely az illető iro- 

 dalomban megjelent. Más az irodalomtörténet : ennek lehetetlen minden müvet körébe 

 vonnia, de meg fölösleges is, mert neki az irodalom fejlődését, a különböző (akár jó, 

 akár rossz) irányokat vagy iskolákat, és ezek jelentékenyebb képviselőit kell ismer- 

 tetnie. Természetes, hogy azután a munka terjedelmétől függ. vájjon csak a fővezére- 

 ket, vagyis az irodalom legfőbb képviselőit veszi-e föl, vagy pedig a tiszteket, az alá- 

 rendeltebb szereplőket is, — a közemberek egyenként nem tárgyalhatók, ők csak 

 staífage-ul, hátterül, a kép kiegészítéséül szolgálnak, s csak az általános jellemzéshez 

 adnak egy két vonást. Tény tehát az, hogy az irodalomtörténetben nincs helye az 

 irodalom minden termékének. Minek tehát a könyvészet ? — fogják olvasóink kér- 

 dezni. Erre könnyen felelünk. A bibliographia arra való, hogy belőle az irodalomtör- 

 ténetbe való anyagot, és éppen csak ezt az anyagot kiválogassuk. Igaz ugyan, hogy 

 könyvészet nélkül is lehetséges irodalomtörténetet irni, sőt az irodalomtörténetek leg- 

 nagyobb része bibliographiai alap nélkül k'-szült. de ki biztosit minket arról, hogy 

 szerzőik éppen az irodalomtörténetbe tartozó anyagot választották ki ? Ki biztosit 

 minket arról, hogy a bennük emiitett müveken kivül nem akixdnak mások, melyek 

 valamely kor irodalmára sokkal jellemzőbbek, s így az áltahdi vázolt kép nem 

 hamis-e? íme a könyvészet szükségessége. A könyvészet tartalmazza a feldolgozandó 

 anyagot, s mig az anyag nincs teljesen együtt, addig az épületet nem lehet teljesen 

 elkészíteni. Ezért kellene az irodalomtörténetet mindig a köny veszetnek megelőznie, 

 valamint az okfejtő rendszeres történeti munka megírását is mindig az adatgyűjtés 

 előzi meg. 



Ily elömunkálatképen készíttette el velünk a kir. m. Természettudományi 

 Társulat a természettudományi és mathematikai irodalom könyvészetet. INIi e munka 

 készítésénél természetesen azon voltunk, hogy a czimeket a mennyire lehet, magukról 

 a könyvekről írjuk le, azért első dolgunk volt a könyvtárakat átnézni. 



1. Az e czélra fölhasznált könyvtárak: a. a M, Xemzeti Múzeum könpiára. b. 

 egyetemi könyvtár, c. a Természettudományi Társulat könyvtára, d. a M. Tudom. 

 Akadémia könyvtára, e. Gazdasági egyesület könyvtára, f. Műegyetemi könyvtár, g. 

 a Nemzeti Casino könyvtára, h. Földtani intézet könyvtára, í. Orvostanárkari könyv- 

 tár — Budapesten. Továbbá: k. a debreczení főiskola könyvtára. 1. a sárospataki 

 főiskola könyvtára. 



