92 



hur detta bekommit de siuka Creatm'en, har jag ej a?n fått weta, skall 

 dok med dett första lemna Wälborne Herr Archiateren samt Riddaren 

 widare underraeltelse hterom. Mig bersettades ock, at en Preestman bru- 

 kade denna rot för ett Panacea, i synnerhet i Braenwin med en hop 

 andra rötter, med hwilket extract han wed hostiga anstöter plsegade curera 

 sig och sine waenner.^ 



I Tavastland och Janakula soken beraettades mig, at i en stor insiö, 

 som ser under kyrkian, skall finnas ett slags fisk, hos dem kallad Säkä, 

 som vore något lik en Laka til skapnaden med 2:ne långa Mustagier 

 af brosk, mycket stort gap och sielfvva fisken 2 a 3 fambnars laengd. 

 Mån stör skulle finnas i söt watn?* 



Den lilla örten, som jag förra året hade äran att öfwersaenda till 

 Wälborne Herr Archiateren samt Riddaren, fins hier till ymnoghet ock 

 maest öfwer alt på låglaenta orter, men blifwer ju aeldre des likare en 

 Juncus. Daer denne stådt om wåren, fins sedermera på sommaren 

 Juncus 283.^ 



Naest min ödmiukaste wördnads anmaelan framhaerdar med wörd- 

 nadsfull högachtning 



Wälborne Herr Archiaterens samt Riddarens 

 af Kongl. Maj:ts Nordstiern Orden 



Ödmiukaste tjänare 



Abr. Argillander. 

 Helsingfors d. 26 Julii 

 1753. 



Linn. Soc. Vol. I: 184—185. 



' Emanuel Foenander, kyrkoherde i Janakkala. död 1769. 



* Martinus Martinius, född 1709, först pastorsadjunkt i Örebro, sedan 

 kyrkoherde i Haaho, död 1761. 



^ Den uppfattning om denna växtarts mycket farliga egenskaper, som 

 Linné förvärfvade sig under Lapplandsresan (se del. I s. 330 o. f.), rubbades 

 ej af detta meddelande, såsom framgår däraf, att han i Fl. Suec. ed. II (1755) 

 p. 93 förklarade, att Cicuta bör sorgfälligt utrotas, såsom varande ett häftigt 

 verkande gift för både menniskor och boskap. Endast getter funno i den en 

 helsosam och smaklig föda. 



* Synes hafva varit mal, Silurus Glanis. 

 ^ Juncus bufonius L. 



