119 



Hierteligen gierna sågo jag Hughes, och tackar wördsamast 

 för gunstig lofvven af lånet, intet skall boken fläckas i min hand. 

 Med första lägenhet skall jag sända örterne. 

 jag förbi. 



Edel och Högachtad H:r BancoGommissariens 



ödmiuke tienare 



Carl v. Linné. 

 Upsala 1765 

 d. 27 Decembr. 



Efter afskrift af B. Bergius (vol. XI s. 241). 



* I JoH. Burman, Thesaurus Zeylanicus, exhibens plantas in insula 

 Zeylana nascentes (Amsterd. 1737) finnes såsom appendix Catalogi duo plan- 

 tarum africanarum, quorum prior complectitur plantas ab Mermanno 

 observatas, posterior vero quas Oldenlandus et Hartogius indagarunt. 

 Hvad Linné menar med »den senare», är däremot oklart ; i tredje tornen af 

 JoH. Raji Historia plantarum (Lond. 1704) finnes nämligen ingen förteck- 

 ning på afrikanska växter, men väl Historia stirpium insula Luzonis et 

 Philippinartim, a Georgio Josepho Comello. 



BERGIUS, PETER JONAS. 



Född på Eriksdal i Hvittaryds socken, Småland, den 6 Juli 1730, blef 

 student i Lund 1746, där han valde den medicinska banan, emedan han ansågs 

 vara <mindre skickelig till Åndelig eller Lagkunnig. i anseende till det natur- 

 liga felet, hvarmed han, särdeles i de unga åren, var behäftad, att myckel 

 stamma.» År 1749 begaf han sig till Upsala, där han blef så intagen af 

 Linnés föreläsningar, att han beslöt särskildt egna sig åt naturalhistorien, och 

 gjorde sig snart bemärkt för sin stora flit, så att han framför äldre Upsala- 

 studenter i December 1750 på Linnés förord erhöll det enda då lediga kung- 

 liga stipendiet inom medicinska fakulteten. Samma år disputerade han pro 

 exercitio öfver Li.nnés afhandling Semina muscorum. Teoretisk medicinsk 

 examen aflade han den 5 Juni 1753 och samma år den 13 December prak- 

 tisk, hvarvid han enligt det af Linné förda protokollet »wiste en extraordinair ■ 

 quickhet». Han fortsatte ända till sin död att vara läkare i Stockholm, och 

 •ansågs för sin tid för en af Europas största Practici, hade en sällsynt gåfva 

 att försöka nya läkemedel och en utmärkt insigt i Botanik samt Pharraaceu- 

 tiska kemien, och war dessutom mycket arbetsam och hos sjuka outtröltelig.» 

 Ledamot af Vetenskapsakademien blef han den 4 Februari 1758, Historiae na- 

 turalis professor i Stockholm den 22 December 1761 och enligt Riksens Stän- 

 ders beslut assessor i CoUegium medicum den 18 November 1763. D3d den 



