159 



sällan förekommer utan i Skogen, skall wara så allmän i andras 

 trägårdar; åtminstone wet jag wist, att han här ej giort någon 

 märkelig skada på wåra fruchtträn. 



Denne auctor bannas på mig, för det jag utgifwit mine mäste 

 vvärk på latin, ty han har icke öfvvervvägat mine omständigheter. 



Man skrifwer att gagna, om man kan, det allmänna; ju flere, 

 ju bättre; hade jag skrifwit på swänska, hade få läsit mine skrif- 

 ter, som nu tiena hela werlden. 



jag har aldrig sielf warit i stånd att uplägga och förlägga 

 mine egne wärk. om jag skrifwit på Modersmålit uti Historia 

 naturali, hade högst 100 exemplar kiöpts, och de andre blefwit 

 wrak, med förläggarens skada, som nu får straxt debitera alla 

 exemplaren öfwer werlden. 



Wettenskapen har jag sökt föra in i fäderneslandet, men aldrig 

 wunnit det, som hon ämadt, där hon för detta haft burskap, utan 

 oftast hafwa de fördömt henne, som borde förnämligast promo- 

 vera skaparens ära och oeconomien, hwilken senare aldrig existe- 

 rar utan denna wettenskapen. 



Wår nya werld är så mycket begifwen på stridskrifter, at om 

 jag skrefwit på moders målet, hade jag hatt 100 tals som skrefwit 

 mot mig, fast de minst förstådt, och jag hade i denna wettenska- 

 pen wunnit få owäldiga och mogne domare; då jag nu har hela 

 werlden till domare, jag har altid warit rädd för stridskrifter som 

 hästen för märskramlan, och jag har altid funnit, att de trubbigaste 

 rak-knifwar dragit aldra måst. jag har skrifwit ett par piecer på 

 swänska, och haft därföre mera olust, än för alt det andra jag 

 utgifwit. 



jag har aldrig försumat mig, utan arbetat mig mager; skulle 

 jag äfwen satt detta på swänska, hade jag länge sedan arbetat 

 mig till döds. När jag skrifwit på latin, kunna då icke andre 

 nitiske landsmän, om de tycka det förtiena, snart sätta öfwer det 

 på swänska och lätta min möda, men nog om detta. 



Bing-fiärilen äll. Lakei-fiärilen har satt mig mycket be- 

 swär och ännu är jag ej sielf tillfreds, At wår Neustria och ca- 

 strensis, ehuru olike Phalaenis, äro ett ock samma species, där om 

 måste jag nu wara öfwertygad, sedan jag utkläkt så många af 

 dem till förwandling. Men desse äro alla fotfolk och hålla sig på 

 jorden, där de altid lägga sine ägg på fältet, då där emot Ring- 

 fiärilen, hwars ägg jag ofta sedt på qwistarne hos oss, altid är en 



