174 



Välborne Herr Archiaterns, min Höggunstige Gynnares, 



ödmjukaste tjenare 

 Hernösand Isac Biberg. 



d. 4 Febr. 

 1751. 



Linn. Soc. Vol. I: 566 — 8. 



^ Under sin Gotlandsresa kom Linné att fästa närmare uppmärksamhet 

 vid Medicago falcata. Han ansåg den förtjäna namnet »Swenskt höfrö» och 

 böra såsom härdigare heldre hos oss odlas än lucern {M. sativa), som »har ej 

 et enda hårs preference för wär; den utlendska fordrar fet Jord och warm 

 Sommar, men denna tål alt och äfwen de aldra magraste Backar. Wi gå öfver 

 Åen efter stillastående och ruttit watten, då wi förskrifvva utlendska Höfröen 

 och förackte wårt». — I Vet. Akad:s Handlingar 1742 införde han en utför- 

 ligare afhandling om denna wäxtarts nytta samt sättet för dess odling och 

 skötsel. 



* Loxia linea alarum duplici alba eller Coccothraustes (»Swensk Pa- 

 pegoja, Tallbit, Parisfogel») var i Fl. suec. ed. I namnet på den fogelart, som 

 i ed. II benämdes Loxia enucleator, och som uppgafs i Västerbotten kallas 

 »Natt-waka». Den rätta Loxia coccothraustes (»Sten-knäck eller Kirsk-fogel») 

 blef däremot Linné bekant först under Skäne-resan, där den »begynt inställa 

 sig uti den waokra Trägården, som omgaf huset [vid Vegeholm] på alla sidor, 

 at der tractera sig med körsebär.» 



BIGKERN, NIGOLOS van. 



Detta namn antogs i utlandet af en landsflyktig svensk, om hvilken Linné 

 i sina Anteckningar om Nemesis divina meddelar följande : 



»Kyronius, rådman i Upsala, fick Borgmästare caracter, quick, lustig, 

 litteratus, hederlig men farlig i handel .... Fadern sin wiste otacksamt 

 hierta. . . . Hade många concubiner, 7 oächta barn, som hustrun wiste. 1741 

 anklagade sin borgmästare Haerkcepeus för tal om [riksens] ständer. 1746 blef 

 invitis invidis riksdagsman för Upsala med många konster, ty vota knapt räckte. 

 I Borgareståndet blifwer så mächtig, att ingen befordran skedde utan honom; 

 kallas därföre statsecreter. Alla måste muta honom; af en sökande tager 6000 

 plåtar, och dock ej hielper. Blef extremement högfärdig, lägrar Broms enda 

 dotter, skrifwande rasande kiärleks bref till henne, fast gift. Får Borgmästare 

 caracter och survivance, doch borgerskapets frihet wid voteringen förbehållen, 

 hwilka ord han i expeditionen försnillar. Hinc commission öfwer honom af 

 fattiga assessores, till hwilka han måste utpunga male quaesita [det orätt för- 

 värfvadej, och ibland dem Voltemat, hwars fader han så ofta skinnat. Kom- 

 mer hem, talar om ständer på Rådstugan, råkar i samma labyrint som Haer- 

 kaepeus, [som] 1741 af honom angafs. Vox populi, vox Dei: Korsfäst, kors- 

 fäst! 



