175 



Hemkommen säger sig ej kunna sofwa, begiär min hielp. Jag kan ej 

 hielpa, ty han war rädd för opium. Nej, swarade han, jag har i Stockholm 

 tagit opium som en turk: det knapt biter på [mig]. Jag ordinerade ordinair 

 dosis. Han gifwer det sin siuka fru i mångfalt dosi i tanka att döda denne ^ 

 och få Mademois. Broms. Hustrun får upkastning, suspicion, det uptäckes. 

 Magen hans, Olof Celsius fihus, förelägger Kyromus inom 24 timar antingen 

 gå utur riket äller gå på slottet i arrest. Han samblar inom några timar 

 sitt goda och reser till Kiöpenhamn. Talar där emot regeringen i Swerige, 

 blifwer utlefvererad, förd åter till Stockholm, rymmer till Tyskland, söker j 

 flere är leid; änteligen får icke allenast leid, utan frit hemkomma utan alt 

 tiltahl. men dagarne för ut hade gift sig i Tyskland, och altså aldrig kunna 

 hemkomma, utan går från alt sitt, som sparf frän ax.» 



Till dessa Linnés — säkerligen åtminstone i allt väsentligt riktiga — upp- 

 gifter må följande tillägg här göras: 



XiLs Kyronii far var kyrkoherden (först i Öregrund och sedan i Björklinge) 

 Nils Kyro.vius och hans mor Ingrid Catharina Beckerfelt. Antagligen afsågs 

 ej, att han skulle gå in på studiebanan; åtminstone saknas hans namn i Upsala 

 universitets studentmatriklar. Han blef emellertid stadsbokhållare, sedan källar- 

 mästare* och rådman samt fick stort inflytande i Upsala. Det mot honom under 

 hans riksdagsmannatid väckta åtalet slutade visserligen med hans frikännande, 

 men såväl hans ekonomi som hans anseende led däraf så väsentligt, att han, 

 då härtill kommo magen Celsii hotelser, ansåg klokast att rymma ur landet. 

 Först begaf han sig till Norge och uppehöll sig någon tid i Fredrikshall, men 

 sedan slog han sig ned i Köpenhamn och började, icke utan framgång, att 

 idka handel, företrädesvis med fiskvaror. Af skäl, som Linné angifver, synes 

 han där på yrkande af svenska ministern blifvit arresterad och utlemnad; hans 

 till Konungen inlemnade supplik om frigifvande lemnades utan afseende och 

 frän Malmö afskickades han under bevakning af en underofficer och tre sol- 

 dater. Bref till hustrun och några vänner, som han lyckats afsända, blefvo 

 efterspanade och beslagtagna å postkontoren i Jönköping och Stockholm, men 

 befunnos vara af helt oskyldigt innehåll. Längre än till Krokeks gästgifvare- 

 gård i Östergötland kom han dock icke, ty där låtsade han sig vara sjuk, 

 bytte kläder med en dräng och lyckades undkomma till utlandet. ' Om hans 

 senare öden vet man knappt mer, än hvad af de här meddelade, förut obe- 

 kanta bref ven framgår. Det visar sig häraf, att han lefde åtminstone till 1773 och 

 att han då var bosatt i Bremen. Som någon skilsmessa mellan honom och 

 hans hustru ej torde egt rum, vill det synas, som han under sitt antagna namn 

 gjort sig skyldig till tvegifte. 



' I deu bekanta Bellm ANS-visan : Movitz skulle bli student omtalas 

 »Kyroni öl». 



* Vakten, som ej hållit nog sträng uppsigt på honom, dömdes till 

 hårda straff, nämligen Eustmästaren Nisbeth till tjänstens förlust samt tre 

 veckors fängelse vid vatten och bröd, en af soldatema till lifvets förlust 

 och de tvenne andra till 10 par spö; drängen, med hvilken han bytt kläder, 

 till 100 dir smt böter eller i brist af tillgång 34 par spö. Huruvida de 

 ådömda straffen i all sin stränghet gingo i fullbordan, är obekant. 



